ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 р. 	Справа № 520/5617/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 року (постановлену суддею Григоровим Д.В.) в справі № 520/5617/26
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 Регіональної військово-лікарської комісії Збройних Сил України , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання протиправними та скасування постанови, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , 12 Регіональної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлену у вигляді довідки ВЛК, за результатами проведеного медичного огляду відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його відсутністю та якого визнано придатним до військової служби; визнати протиправною діяльність 12 Регіональної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо відмови у проведенні повторного медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 ; зобов`язати 12 Регіональну Військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 № 45-А від 01.03.2026 р. та провести повторний медичний огляд військово-лікарською комісією за особистою присутністю ОСОБА_1 з повним медичним обстеженням стану здоров`я, за необхідності – в умовах стаціонару, з метою оцінки стану здоров`я на момент огляду та визначення ступеня придатності до військової служби; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 Регіональної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування постанови, наказу, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Закону України «Про судовий збір», Кодексу адміністративного судочинства України та на невідповідність висновків суду обставинам справи. Позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки спір у справі стосується виконання військового обов`язку, а він є військовослужбовцем. 
Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 р. адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви надати до суду протягом п`яти днів з моменту отримання даної ухвали: уточнену позовну заяву, викладену у формі окремого документа, яка відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказати позовні вимоги, з їх належним обгрунтуванням, до кожного відповідача; платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3194,88 грн.
24.03.2026 р. на виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків разом з уточненим адміністративним позов, проте не надано доказів підтвердження сплати судового збору. В заяві про усунення недоліків позивач зазначив, що від як військовослужбовець звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», про що надав довідку Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2026 р. № 4554, в якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією.
Повертаючи адміністративний позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконав, недоліки позовної заяви не усунув в повному обсязі, а саме не надано доказів підтвердження сплати судового збору. 
При цьому приймаючи таке рішення, суд першої інстанції відхилив посилання позивача на звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначивши, що на даний час позивач є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, він не є призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Крім того, позивачем оскаржуються акти, видані до початку проходження військової служби, який визначено згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", які не стосуються виконання військового обов`язку або службових обов`язків. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (в подальшому - Закон № 3674-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 3674-VI, судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Пунктом 12 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Визначальною обставиною для застосування п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є наявність у особи статусу військовослужбовця (або військовозобов`язаного чи резервіста, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори) на момент подання відповідної позовної заяви (апеляційної скарги тощо). 
Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 15.07.2020 р. в справі №260/343/19, від 11.06.2020 р. в справі №825/996/17, від 27.02.2020 р. в справі №826/12929/17.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією, про що йому видана довідка Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2026 р. № 4554, яка надана до суду першої інстанції разом з заявою про усунення недоліків. З наданої довідки вбачається, що позивач станом на момент звернення до суду з адміністративним позовом та на момент подання апеляційної скарги проходить військову службу у Збройних Силах України, тобто має статус військовослужбовця. Предмет позову безпосередньо пов`язаний з виконанням позивачем його військового обов`язку, а також під час виконання ним службових обов`язків.
Отже, станом на момент звернення з цим позовом позивач мав статус військовослужбовця та, відповідно належав до визначених п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суб`єктів, які звільненні від сплати судового збору.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору у межах даної справи в силу вимог п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що, відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 р. з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Керуючись ст.ст. 312, 315, 320, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 в справі № 520/5617/26 скасувати. 
Справу № 520/5617/26 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.А. Спаскін