Справа № 159/870/26
Провадження № 2/159/1262/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», від імені якого діє представник Соломко Анастасія Геннадіївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі – позивач або кредитор) від імені якої діє представник Тертиця Тамара Василівна (далі — представник позивача) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник або боржник або ОСОБА_1 ) в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1214-3509 від 30.05.2023 в розмірі 35000,00 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2023 між ним та відповідачем було укладено електронний договір № 1214-3509 про відкриття кредитної лінії, за умовами якого відповідачу на умовах строковості, зворотності та платності було надано фінансовий кредит у безготівковій формі у національній валюті. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7000,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 20 днів, знижена процентна ставка — 2,5% в день, стандартна процентна ставка — 3,00% за кожен день користування Кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов`язання та перерахував грошові кошти на банківську карту відповідача. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 18.12.2025 виникла заборгованість. Банком прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності та частково списано заборгованість за нарахованими процентами. Заборгованість ОСОБА_1 становить 35000,00 грн., а яких: заборгованість за кредитом – 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами – 28000,00 грн.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою судді від 20.02.2029 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків.
У встановлений ухвалою суду строк позивач усунув недоліки позовної заяви та ухвалою від 25.02.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд (формування та зберігання) справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Суд двічі направляв відповідачу повідомлення про розгляд справи рекомендованими листами R067144318576, R067111723408 , які поверталися за закінченням терміну зберігання.
Поштове відправлення R67159325811 яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, відповідно до трекінгу на сайті АТ Укрпошта повернулось без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про судовий розгляд.
Про розгляд справи судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач та відповідач повідомлені у спосіб передбачений Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, яка може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершується розгляд справи у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі №761/38266/14).

Вивчивши матеріали справи суд встановив такі обставини.
Між кредитором та позичальником укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1214-3509 від 30.05.2023 року (час укладення: 13 год. 14 хв.). Сума кредиту (загальний розмір кредитного ліміту) становить 7 000,00 грн (п. 4.1). Процентна ставка за користуванням кредитом є фіксованою (п. 4.3). Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6).
Згідно з програмою лояльності, знижена (пільгова) процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (п. 10.1). Вона застосовується за умови, якщо позичальник у повному обсязі сплачує проценти не пізніше останнього дня першого базового періоду (який складає 20 днів), і зберігається в подальшому за умови своєчасної сплати процентів (п. 10.2, п. 10.3). 
Стандартна ставка (3,00 %) застосовується у разі, якщо позичальник не сплачує у повному обсязі нараховані проценти не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду; з наступного дня нарахування здійснюється за стандартною ставкою до моменту повного погашення заборгованості зі сплати процентів (п. 10.2, п. 10.3).
Строк кредитування становить 300 календарних днів з моменту перерахування коштів позичальнику (п. 4.8). Дата повернення (виплати) кредиту встановлена на 24.03.2024 року (п. 4.8). Подовження строку кредитування можливе виключно за взаємною згодою сторін у процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.8).
У кредитному договорі зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача як позичальника, його ідентифікаційний код, дані паспорта, адреса проживання, номер його мобільного телефону, електронної адреси, номер банківської картки НОМЕР_1 . Кредитний договір підписаний одноразовим ідентифікатором «A9058».
Відповідач також підписав одноразовим ідентифікатором «A9058» таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 1214-3509 від 30.05.2023, у яких міститься графік платежів за кредитним договором.

Відповідач також підписав одноразовим ідентифікатором «A9058» правила відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту.

Квитанцією LiqPay та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту № 1214-3509 від 30.05.2023 підтверджується перерахування 30.05.2023 на картку НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 7000,00 грн, видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay, призначення платежу – видача коштів за кредитним договором № 1214-3509 від 30.05.2023.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що з 30.05.2023 по 18.06.2023 відповідачу нараховувались відсотки за пільговою процентною ставкою — 2,5% в день.
З 19.06.2023 по 24.03.2024 відповідачу було нараховано відсотки за стандартною процентною ставкою - 3,00% за кожен день користування кредитом.
За період з 30.05.2023 по 24.03.2024 відповідачем жодної проплати проведене не було.
З поданого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 18.12.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № 1214-3509 становить 69300,00 грн, з яких: 7000,00 грн заборгованість за кредитом, 62300,00 грн заборгованості за нарахованими процентами.
Випискою з ЄДР від 09.11.2023 та свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ІК 116 від 01.08.2013 підтверджується, що позивач є фінансовою установою та здійснює діяльність з інших видів кредитування (вед 64.92).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України.) Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг"та"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 1214-3509 від 30.05.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A9058», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Квитанцією LiqPay та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту № 1214-3509 від 30.05.2023 підтверджується перерахування 30.05.2023 на картку НОМЕР_1 грошових коштів в розмірі 7000,00 грн, видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay, призначення платежу – видача коштів за кредитним договором № 1214-3509 від 30.05.2023.
Доказів того, що банківська карта із зазначеним номером не належить відповідачу, що кошти не надходили на цю банківську карту, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку, що відповідач 30.05.2023 отримав кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн.
Дата повернення (виплати) кредиту встановлена на 24.03.2024 року (п. 4.8). 
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повернув одержану суму кредиту.
Контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту відповідач не надав.
Отже, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 7000,00 грн є підставною.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п.10.1-10.3 кредитного договору упродовж перших 20 днів користування кредитними коштами, зобов`язався сплачувати проценти виходячи з процентної ставки 2,5% на день.
Доказів того, що відповідач сплачував проценти за кредитним договором, у матеріалах справи немає, відтак по спливу перших 20 днів користування кредитними коштами, процентна ставка складала 3% на день (п.10.2, 10.3).
Отже протягом перших 20 днів строку кредитування позичальнику було нараховано процентів в розмірі 3500,00 грн (7000,00 грн * 2,5% на день * 20 днів).
Отже протягом наступних 280 днів строку кредитування позичальнику було нараховано процентів в розмірі 5800,00 грн (7000,00 грн * 2,5% на день * 280 днів).
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував проценти за кредитним договором.
Контррозрахунку заборгованості за процентами відповідач не надав.
На підставі викладеного, керуючись принципом диспозитивності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів в розмірі 28000,00 грн процентів є правомірною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача 35000,00 грн з яких: 7000,00 грн суми виданого кредиту та 28000,00 грн суми нарахованих процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі – 2662,40 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, не залежно від розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1214-3509 від 30.05.2023 у розмірі 35000,00 грн з яких:
- 7000,00 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 28000,00 грн простроченої заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у сумі 2662,40 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, буд. 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598);
Відповідач – ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 18.05.2026.

Головуючий        Р.Я. Смалюх