11 червня 2026 року	Справа №: 695/1655/26	

Номер провадження 3/695/839/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 13.04.2026 о 04 год 30 хв. у с. Благодатне, дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань Н-16, керував автомобілем ВАЗ 211340, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Постанова за ч.4 ст.126 КУпАП нк/31095 від 17.11.2025.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
У судове засідання, ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення рекомендованими повідомленнями про вручення. Однак судові повістки про вручення повернулись до суду з відмітками про неможливість вручення адресату, оскільки «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відомостей про наявність іншої адреси місця проживання, матеріали справи не містять.
Також ОСОБА_1 повідомлявся про судовий розгляд справи шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на вебсайті суду. 
Жодних клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. 
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відтак, враховуючи, що положення ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.126 цього Кодексу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на розумні строки судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктом п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.1.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Згідно з ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.
Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: 
даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639387 від 13.04.2026, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №310925 від 17.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП;
постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.02.2026 у справі №709/2313/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП;
постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.01.2026 у справі №712/16823/25, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП;
довідкою від 14.04.2026 про те, що відповідно до облікових даних УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані;
довідкою від 14.04.2026 про те, що відповідно до облікових даних УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України за ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;
рапортом заступника командира роти №4 УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, згідно з яким 13.04.2026 близько 04 год 30 хв. під час несення службових обов`язків на автодорозі Н-16 сполученням Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 12 км було помічено та зупинено транспортний засіб – ВАЗ 211340 НОМЕР_1 , та у ході спілкування з водієм ОСОБА_1 встановлено, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами та вже притягнутим до відповідальності за таке правопорушення протягом року постановою за ч.4 ст.126 КУпАП НК 310925 від 17.11.2025. Також у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager ARHJ-0258, результат 0,62 проміле, тест №1390, що зафіксовано на нагрудну камеру портативну бодікамеру №472489 та 468568. З результатом ОСОБА_1 ознайомився та погодився;
відеозаписами з бодікамер поліцейських 472489, 468568.
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суду не надано.
Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.
Відтак у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність судом не встановлено.
За таких обставин, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Крім того, суддя не вважає за необхідне застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки він не належить ОСОБА_1 та відсутні відомості щодо наявності вини власника щодо надання керування вказаним транспортним засобом особі, яка не має відповідного права, тобто ОСОБА_1 . 
Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не надав суду доказів, що під час вчинення адміністративного правопорушення він перебував на службі, виконуючи покладені на нього права та обов`язки військовослужбовця, та не надав підтверджуючих документів, що він є водієм транспортних засобів Збройних сил України.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано та не названо, а відтак, з нього належить стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у сумі 665 грн 60 коп.
Керуючись ст. 30, 33, 38, 40-1, 126, 251, 252, 268, 283-285, 288-289, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська