Єдиний унікальний номер 142/952/25
Номер провадження 2/142/198/26

РІШЕННЯ
іменем України
15 травня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді Гринишиної А.А., 
з участю 
секретаря судового засідання Курасевич В.В.,
представника позивача адвоката Близнюка В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу 
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - 

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У вказаній позовній заяві позивач просить суд призначити до стягнення з ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб між сторонами був зареєстрований 28 липня 2014 року відділом ДРАЦС Піщанського управління юстиції у Вінницькій області (актовий запис № 23) та розірваний рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 3 грудня 2018 року у справі № 142/1064/18. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач тимчасово не працює та не отримує соціальної допомоги, у зв`язку з чим самостійне утримання дитини є ускладненим. Відповідач є працездатною особою, працює в ПАТ «ПЛАЗМА ТЕК», отримує дохід, інших аліментних зобов`язань не має. Згоди між сторонами щодо способу виконання обов`язку з утримання дитини не досягнуто. Оскільки дохід відповідача має змінний характер, доцільним є визначення аліментів у частці від його заробітку. З урахуванням вимог ст.ст. 182, 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає принципу рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дитини та найкращим інтересам дитини, визначеним Конвенцією про права дитини.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 05 грудня 2025 року було здійснено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 
18 грудня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь з Піщанської селищної ради Вінницької області за №2346 від 12 грудня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 18 грудня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 годину 00 хвилин 16 січня 2026 року.
16 січня 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 11 години 30 хвилин 23 лютого 2026 року у зв`язку з відключенням приміщення суду від електропостачання.
23 лютого 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилин 19 березня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гринишиної А.А. у відпустці, відповідно до наказу голови суду "Про надання частини щорічної оплачуваної відпустки ОСОБА_4 " від 19 лютого 2026 року № 020-тз.
19 березня 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 14 години 30 хвилин 03 квітня 2026 року. 03 квітня 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 09 години 00 хвилин 15 квітня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гринишиної А.А. у відпустці, відповідно до наказу № 037-тз від 03 квітня 2026 року "Про частину основної оплачуваної відпустки ОСОБА_4 ".
15 квітня 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилин 15 травня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гринишиної А.А. у відпустці, відповідно до наказу № 046-тз від 14 квітня 2026 року "Про додаткову відпустку ОСОБА_4 ".
В судове засідання 15 травня 2026 року позивач ОСОБА_2 не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Представник позивача, адвокат Близнюк В.В., в судовому засіданні 15 травня 2026 року підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 15 травня 2026 року позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Під час судового розгляду встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2014 року. Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 23 (а.с.7-8).
Під час перебування в шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).
Відповідно до копій витягів з реєстру територіальної громади № 2024/014848115 та № 2024/014848600, сформованих 10 грудня 2024 року Піщанською територіальною громадою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 16 січня 2009 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 14 серпня 2014 року зареєстровані для місця проживання в АДРЕСА_2 (а.с. 4,10).
Відповідно до довідки Пенсійного фонду України (форма ОК-7) від 04 грудня 2025 року, за звітний 2025 рік ОСОБА_2 отримала дохід у сумі 32000,00 грн. (а.с. 11).
Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ч.1 - ч. 3 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3512 гривень.
Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).
Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи, що відповідач не заперечував проти свого обов`язку щодо утримання дочки, яка проживає окремо, суд вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини.
Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд вважає, що розмір аліментів у 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є справедливим і обґрунтованим, оскільки така частка від заробітку відповідача є мінімальною часткою на утримання однієї дитини, буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи та вимогам Закону.
При цьому суд звертає увагу, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.
На батька покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, яка проживає разом із матір`ю.
Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе. Дитині має забезпечуватися такий захист, який є необхідним для її благополуччя.
Під інтересами дитини необхідно розуміти збереження здоров`я дитини, нормального психічного та фізичного розвитку, виховання в дитині якостей, необхідних суспільству. Визначення інтересів дитини охоплює також необхідні матеріальні, побутові умови життя дитини.
Керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази в їх сукупності, враховуючи майновий стан як відповідача, так і позивача, які є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки зворотнього під час судового розгляду не доведено, беручи до уваги підтверджену матеріальну можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, суд погоджується із визначеним позивачем способом стягнення аліментів в частці від заробітку відповідача щомісячно, та виходячи при цьому із принципу розумності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.
Аліменти в даному розмірі суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення мінімальних потреб дитини з боку батька, аліменти в даному розмірі перевищують мінімальний гарантований законом розмір аліментів, є співмірним з майновим станом відповідача, їх сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище, а період на який стягуються аліменти відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 СК України.
В частині 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Виходячи із положень ст.ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір», згідно яких позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача у дохід держави судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок, яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, - задовольнити.
Стягувати зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 05 грудня 2025 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів, відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Піщанський районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).
Повне рішення складено 15 травня 2026 року.

Сторони по справі:
позивач: ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
відповідач:  ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: