Дата документу 17.06.2026	Справа № 554/5882/26	
 	Провадження № 2-а/554/93/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді Савченко Л.І.
при секретарі – Титаренко Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулей Миколи Миколайовича, Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капрала поліції Бакулей Миколи Миколайовича, Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції, у якій просив : визнати протиправними дії Інспектора відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулей М.М. щодо винесення постанови серії ЕНА № 7047350 від 18.04.2026 року та скасувати постанову серії ЕНА № 7047350 від 18.04.2026 року .
В обгрунтування позову зазначив, що 18.04.2026 року інспектором поліції було винесено постанову серії ЕНА № 70447350 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за нібито порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху. Зазначеною постановою встановлено, що він, нібито, 18.04.2026 р. о 13:28:32 на автомобільній дорозі Полтава-Супрунівка,2 км керував транспортним засобом поза межами населеного пункту без увімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар. Позивач із зазначеною постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що винесена з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що працівниками поліції не надано будь-яких належних та допустимих доказів перебування його транспортного засобу поза межами дії дорожніх знаків 5.49 та 5.50 та йому не продемонстровано під час розгляду справи. Крім того, йому не було продемонстровано відеозапис із нагрудної камери № 906315 та відео реєстратора DDPAI 1817, які зазначені у постанові як докази правопорушення. Позивач вважає, що саме лише посилання у постанові на наявність відеозапису без його демонстрації не є доказами вини особи. ОСОБА_2 зазначає, що було порушено його право на правову допомогу та безпідставно відмовлено у перенесенні розгляду справи, працівником поліції не було належним чином повідомлено законну причину зупинки транспортного засобу, фактично було обмежено свободу його пересування, шляхом блокування транспортного засобу. Позивач вказує, що транспортний засіб поліції не використовував проблискові маячки, що додатково ставлять під сумнів законність здійснення відповідних дій працівниками поліції. Крім того, у місці зупинки його транспортного засобу дорожні знаки перебувають у не належному технічному стані та є фактично зношеними, що унеможливлює їх належне сприяння учасниками дорожнього збору. Позивач вважає, що не доведено факт перебування його транспортного засобу поза межами населеного пункту, факту руху без увімкнення ближнього світла фар.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 23 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено позивачу , що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. 
01 травня 2026 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому останній просив залучити до участі у справі як співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 23 квітня 2026 року залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції.
14 травня 2026 року до суду надійшов відзив Головного управління національної поліції в Полтавській області на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 18.04.2026 о 13:28 год на другому кілометрі дороги Полтава – Супрунівка ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8. ПДР України. Даний факт зафіксовано на 10 секунді відеозапису 0000018, знятого на відеореєстратор DDPAI 1817. Так, на 5 хв 55 сек відеозапису № export-4n59a ОСОБА_1 сам підтверджує факт руху зі сторони міста Харків в місто Полтава без
ввімкнених денних ходових вогнів. Представник відповідача вказує, що у позовній заяві ОСОБА_1 повідомляє про відсутність доказів його руху поза межами населеного пункту. Вищевказані доводи спростовуються як відеозаписами, де ОСОБА_1 сам зазначає, що рухається зі сторони м. Харкова до м. Полтави, так і місцем складення адміністративної постанови, а саме другий кілометр дороги Полтава – Супрунівка. Позивачем зазначено, що поліцейським не було продемонстровано
відеозаписи із зафіксованим порушенням. Вказаний аргумент не відповідає дійсності. Так, на 9 хв. 10 сек. відеозапису № export-4n59a Бардінов О.В. сам зазначив, що поліцейський Бакулей М.М. показав позивачу відеозапис, на якому зафіксований автомобіль Бардінова О.В. із виключеним світлом фар. Представник відповідача вказує, що позивачем в позові зазначено, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не було належним чином повідомлено законну підставу зупинки транспортного засобу, що спростовується відеозаписом № export-( 3 хв. 55 сек), де поліцейський Бакулей М.М. повідомляє підставу зупинки транспортного засобу, а саме порушення водієм Правил дорожнього руху України (рух транспортного засобу поза населеним пунктом без ввімкненого світла фар) відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Представник відповідача вказує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2026 серії ЕНА № 7047350 є законною та не підлягає скасуванню (а.с.34-36).
Ухвалою суду від 25 травня 2026 року у задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції про виключення відповідача та залучення належного відповідача відмовлено.
Ухвалою суду від 01 червня 2026 року замінено неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Полтавській області. 
16 червня 2026 року до суду надійшов відзив Головного управління національної поліції в Полтавській області на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому прохав у задоволенні позову відмовити, з підстав аналогічним тим, які вказані у відзиві від 14 травня 2026 року.
Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 18 квітня 2026 року о 13:43 інспектором Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області Бакулей М.М. ухвалено постанову серії ЕНА № 7047350 про те, що ОСОБА_1 18.04.2026, о 13 год. 28 хв., автодорога Полтава – Супрунівка, 2 км, керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8. ПДР України (а.с.6).
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).
Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -  тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до п. 9.8 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
На обґрунтування правомірності оскаржуваної постанови відповідачем надано відеозапис з відеореєстратора DDPAI 1817 автомобіля поліції та відео з бодікамери 906315, які досліджено судом.
Надані стороною відповідача відеозаписи спростовують твердження позивача викладені в позовній заяві. Так, з відеозапису слідує, що 18.04.2026 о 13:28 год . на другому кілометрі дороги Полтава – Супрунівка ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар). На відеозаписі зафіксовано, що автомобіль рухався поза межами населеного пункту, оскільки дорожній знак початок населеного «м. Полтава на білому фоні» знаходився попереду з правої сторони в напрямку руху автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , про що позивачу також було повідомлено працівником поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що позивач не заперечував факт руху автомобіля без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар), однак заперечував, що рухається поза межами населеного пункту. Також з надано відеозапису вбачається, що позивачу було роз`яснено підставу зупинки його транспортного засобу, а саме порушення правил ПДР України, роз`яснено його права, в тому числі право на правову допомогу, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи було відмовлено, у зв`язку із не наведенням ОСОБА_1 поважних причин для відкладення розгляду справи. Також судом наданим стороною відповідача спростовується твердження позивача про те, що поліцейським не було продемонстровано відеозаписи із зафіксованим порушенням.
Європейський суд з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказав, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до пункту 2статті 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами.
У відповідності із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 - 5 ст. 258 КУпАП  у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.
Як встановлено судом та підтверджується копією відеозапису з відео реєстратора та нагрудної камери поліцейського, позивач дійсно керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкнених денних ходових вогнів (ближнього світла фар) поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8. ПДР України.
Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач ці докази не спростував .
Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та не підлягає скасуванню, а тому позов задоволенню не підлягає.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави, так як позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись : ст.ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 132, 139, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,
У Х В А Л И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулей Миколи Миколайовича, Відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області , Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
Судовий збір компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНКППО – НОМЕР_2 .
Відповідач – Інспектор відділу поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Бакулей Микола Миколайович, місце знаходження, м. Полтава, вул.. Олени Пчілки,19Е.
Відповідач – Відділ поліції № 2 (м. Полтава) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, місце знаходження, м. Полтава, вул. Олени Пчілки,19Е.
Відповідач – Головне управління Національної поліції в Полтавській області, місце знаходження: м.Полтава, вул.Матвійчука Юліана, 83, код ЄДРПОУ 36039.

Суддя         Л.І.Савченко