712/11284/25
2/712/424/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М. 
за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 14 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), на виконання умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 500 гривень, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка). Договір підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «u22d9XXSFC», що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу: «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Умови договору позики №75366171 виконані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8 500 гривень, які були перераховані на рахунок відповідача НОМЕР_1 , вказаний в договорі позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції/операції a0e8e670-3d60-4fe5-93fa-9240c95aa352 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 15 липня 2025 року.
У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань,у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року.
21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» укладений договір факторингу №2112, згідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за договором позики від 14 серпня 2021 року №75366171.
31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений договір факторингу №310323-ФМ, згідно умов якого ТОВ « «Фінансова Компанія «Управління Активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором про надання позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, в розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень.
Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року у розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень, яку останнім до цього часу не погашено.
Враховуючи викладене, в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 її реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада».
Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (ухвалює заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явилась, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надала. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів і ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
14 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), на виконання умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 500 гривень, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка). Договір підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «u22d9XXSFC», що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу: «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Відповідно до умов договору позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу в позику грошові коти в сумі 8 500 гривень (п.2.1) строк позики - 30 днів (п.2.2), зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день з базовою процентною ставкою; тип процентної ставки - фіксована (п.2.3)% день надання позики - 14 серпня 2021 року (п.2.3); день повернення позики (останній день) - 13 вересня 2021 року.(п.2.3)
Умови договору позики №75366171 виконані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8 500 гривень, які були перераховані на рахунок відповідача НОМЕР_1 , вказаний в договорі позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції/операції a0e8e670-3d60-4fe5-93fa-9240c95aa352 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 15 липня 2025 року.
У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань,у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року.
21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» укладений договір факторингу №2112, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» набуло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за договором позики від 14 серпня 2021 року №75366171, що підтверджується реєстром прав вимог №4 від 21 грудня 2021 року, який міститься в додатку № 1 до договору факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року, копію якого додано позивачем до позовної заяви.
Так, згідно п. 1.1 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, за цим договором фактор - ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників. Зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).
Згідно п.6.2, 6.3 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, ціна продажу за цим договором становить 10 105 337 гривень 52 копійки, яку фактор сплачує на користь клієнта в строк до 20 грудня 2022 року.
Умови договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року виконані фактором належним чином і в повному обсязі, що підтверджується «Актом звірки взаємних розрахунків за період: грудня 2021 року - грудень 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 2112», копію якого додано позивачем до позовної заяви останнього.
31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений договір факторингу №310323-ФМ, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, що підтверджується реєстром боржників від 31 березня 2023 року, який міститься в додатку № 1 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31 березня 2023 року, копію якого додано позивачем до позовної заяви.
Так, згідно п. 1.1 договору факторингу №31032023-ФМ від 31 березня 2023 року, за цим договором фактор - ТОВ «Фінпром Маркет» передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта - ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників. Зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).
Згідно п.6.2, 6.3 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, ціна продажу за цим договором становить 13 137 615 гривень, яку фактор сплачує на користь клієнта в строк до 30 листопада 2024 року включно.
Умови договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року виконані фактором належним чином і в повному обсязі, що підтверджується «Актом звірки взаємних розрахунків за період: грудня 2021 року - грудень 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 2112», копію якого додано позивачем до позовної заяви останнього.
Згідно реєстру боржників від 31 березня 2023 року, який міститься в додатку № 1 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31 березня 2023 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором про надання позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, в розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень.
Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, у останнього виникла заборгованість перед позивачем за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року за період з 14 серпня 2021 року по 03 серпня 2025 року у розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень, яку останнім до цього часу не погашено.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, п. п. 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
14 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), на виконання умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 500 гривень, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка). 
Договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 14 серпня 2021 року, підписаний відповідачем, як позичальником, електронним підписом, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «u22d9XXSFC», що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу: «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Відповідно до умов договору позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу в позику грошові коти в сумі 8 500 гривень (п.2.1) строк позики - 30 днів (п.2.2), зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день з базовою процентною ставкою; тип процентної ставки - фіксована (п.2.3)% день надання позики - 14 серпня 2021 року (п.2.3); день повернення позики (останній день) - 13 вересня 2021 року.(п.2.3)
Умови договору позики №75366171 виконані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8 500 гривень, які були перераховані на рахунок відповідача НОМЕР_1 , вказаний в договорі позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції/операції a0e8e670-3d60-4fe5-93fa-9240c95aa352 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 15 липня 2025 року.
Враховуючи викладене, позивачем доведено належними доказами факт укладення договору позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року між ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, а також факт надання відповідачу грошових коштів позику в розмірі 8 500 гривень шляхом їх перерахування на вказаний в цього договорі рахунок відповідача. 
Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року у розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень, яку останнім не погашено.
Вказані доводи позивача відповідачем не спростовані.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України».
Згідно ч. 1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.
21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» укладений договір факторингу №2112, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» набуло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача за договором позики від 14 серпня 2021 року №75366171, що підтверджується реєстром прав вимог №4 від 21 грудня 2021 року, який міститься в додатку № 1 до договору факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року, копію якого додано позивачем до позовної заяви.
Так, згідно п. 1.1 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, за цим договором фактор - ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників. Зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).
Згідно п.6.2, 6.3 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, ціна продажу за цим договором становить 10 105 337 гривень 52 копійки, яку фактор сплачує на користь клієнта в строк до 20 грудня 2022 року.
Умови договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року виконані фактором належним чином і в повному обсязі, що підтверджується «Актом звірки взаємних розрахунків за період: грудня 2021 року - грудень 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 2112», копію якого додано позивачем до позовної заяви останнього.
31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений договір факторингу №310323-ФМ, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, що підтверджується реєстром боржників від 31 березня 2023 року, який міститься в додатку № 1 до договору факторингу № 310323-ФМ від 31 березня 2023 року, копію якого додано позивачем до позовної заяви.
Так, згідно п. 1.1 договору факторингу №31032023-ФМ від 31 березня 2023 року, за цим договором фактор - ТОВ «Фінпром Маркет» передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта - ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників. Зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги).
Згідно п.6.2, 6.3 договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року, ціна продажу за цим договором становить 13 137 615 гривень, яку фактор сплачує на користь клієнта в строк до 30 листопада 2024 року включно.
Умови договору факторингу №2112 від 21 грудня 2021 року виконані фактором належним чином і в повному обсязі, що підтверджується «Актом звірки взаємних розрахунків за період: грудня 2021 року - грудень 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління Активами» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 2112», копію якого додано позивачем до позовної заяви останнього.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 500 гривень за договором позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року підлягають задоволенню.
Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача процентів за договором позики №75166171 від 14 серпня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
14 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), на виконання умов якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 500 гривень, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка). 
Договір позики №75366171 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 14 серпня 2021 року, підписаний відповідачем, як позичальником, електронним підписом, який відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора «u22d9XXSFC», що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу: «ІНФОРМАЦІЯ_2».
Відповідно до умов договору позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу в позику грошові коти в сумі 8 500 гривень (п.2.1) строк позики - 30 днів (п.2.2), зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,99% в день з базовою процентною ставкою; тип процентної ставки - фіксована (п.2.3)% день надання позики - 14 серпня 2021 року (п.2.3); день повернення позики (останній день) - 13 вересня 2021 року.(п.2.3)
Умови договору позики №75366171 виконані ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином і в повному обсязі, надано відповідачу грошові кошти в розмірі 8 500 гривень, які були перераховані на рахунок відповідача НОМЕР_1 , вказаний в договорі позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року, що підтверджується копією платіжної інструкції/операції a0e8e670-3d60-4fe5-93fa-9240c95aa352 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 15 липня 2025 року.
Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, у останнього виникла заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року у розмірі 28 798 гривень, у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 8 500 гривень; заборгованість за процентами - 20 298 гривень, яку останнім не погашено.
Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 30 травня 2023 року у справі № 925/1248/21 «за змістом положень статей 625, 1048, 1049, частини першої статті 1050, статей 1054 1056-1 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, застосування якої судами згідно з оскаржуваними рішеннями є релевантним у спірних правовідносинах.
Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягають положення статті 625 цього Кодексу.
У цьому висновку Суд звертається до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (пункти 80-87), за змістом яких "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за користування кредитом (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
А тому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Нарахування ж інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)).».
Відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Вимог про стягнення відсотків, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, позивачем не заявлено.
Крім того, позивач в своїй позовній заяві, посилаючись на п.6.5 «Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція)», затверджених наказом директора ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» № 12/08/2021 від 12 серпня 2021 року, зазначає, що нарахування процентів за договором позики № 75266171 від 14 серпня 2021 року в період після закінчення 30 - денного строку позики, тобто після 13 вересня 2021 року, здійснювалось за понадстрокове користування позикою протягом 90 днів за період з 14 вересня 2021 року по 12 грудня 2021 року).
Таким чином, як вбачається зі змісту позовної заяви, наданого до позовної заяви розрахунку позивача , відповідно до умов договору позики № 75366171 від 14 серпня 2021 року та згідно п.6.5 «Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція)», затверджених наказом директора ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» № 12/08/2021 від 12 серпня 2021 року, на який посилається позивач у своїй позовній заяві, позивачем здійснено нарахування процентів:
- за строкове (правомірне) користування позикою в розмірі 5 074 гривні 50 копійок (30 днів х 1,99% в день від суми позики 8 500 гривень), 
- за понадстрокове користування позикою (поза межами строку позики, встановленого договором позики) в розмірі 15 223 гривні 50 копійок (90 днів х 1,99% в день від суми 8 500 гривень), тобто відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до умов договору позики №75366171 від 14 серпня 2021 року, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 500 гривень та проценти за користування кредитом в межах строку кредитування (30 днів) за строкове (правомірне) користування позикою в розмірі 5 074 гривні 50 копійок (30 днів х 1,99% в день від суми позики 8 500 гривень). 
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 13 574 гривні 50 копійок, в тому числі: 8 500 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 5 074 гривні 50 копійок - заборгованість за процентами, нарахованими протягом тридцятиденного строку позики.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579938604.1 від 15 серпня 2025 року, позивачем при зверненні до суду з вказаною повною заявою сплачений судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
Враховуючи, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» підлягають задоволенню частково, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, в сумі, пропорційній розміру задоволених позовних вимог. 
Так, 13 574 гривні 50 копійок (вимоги позивача, які підлягають задоволенню) відповідають 47,14% від заявленої ціни позову - 28 798 гривень 00 копійок, отже, саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що в грошовому еквіваленті становить 1 141 гривня 92 копійки (47,14% від суми 2 422 гривень 40 копійок). 

Щодо стягнення понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу до позовної заяви додано:
- копію договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 року, 
- копію акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги,який міститься в додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року; 
- копію витягу з акту №14-П від 19 травня 2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року;
- ордер серії АХ № 1149961 від 01 листопада 2024 року, 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року;
- довіреність ТОВ «Фінпром Маркет» від 12 грудня 2024 року;
- копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 5799347713.1 від 19 травня 2025 року.
У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 19 квітня 2023 року у справі №760/10847/20-ц, «для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). 
Зазначена правова позиція є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України».
Відповідачем клопотання про невідповідність понесених витрат, зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не заявлялось.
Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 24 січня 2022 року у справі №757/36628/16-ц, «відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.
Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1 649 гривень 90 копійок (3 500 гривень х 47,14% пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 141, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, офіс 204, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43311346, заборгованість за договором позики №75366171 від 14 серпня 2021 року в сумі 13 574 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 92 (дев`яносто дві) копійки та витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 1 649 (одна тисяча шістсот сорок дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок, а всього - 16 366 (шістнадцять тисяч триста шістдесят шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9 А, офіс 204, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43311346;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя         О.М. Борєйко