П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18821/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В. 
Суддя-доповідач - Курко О. П. 
11 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Боровицького О. А.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання наказу Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 31.10.2025 з вимогою реалізувати вимоги наказу Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025, та за результатом розгляду рапорту прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.01.2025 ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до Довідки №12/6 визнаний придатним до військової служби в частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, був в подальшому із врахуванням висновку ВЛК призначений на посаду не пов`язану із виконанням безпосередніх бойових завдань, а саме на посаду - офіцер групи планування штабу штурмового батальйону НОМЕР_2 окремого штурмового полку.
При наявності висновку ВЛК, 06.04.2025 по 09.07.2025 був направлений фактично виконувати завдання в якості командира механізованого взводу на передових позиціях, внаслідок чого отримав поранення, відповідні довідки про безпосередню участь та про обставини поранення додаються.
Подавши відповідний рапорт в додатку "Армія+" був призначений Наказом Начальника Генерального Штабу №910 від 07.09.2025 на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З метою реалізації зазначеного наказу, позивач звернувся із відповідним рапортом до відповідача. Даний рапорт не був розглянутий.
21.10.2025 позивач звернувся до військової частини із рапортом про надання можливості дистанційно завершити переведення на інше місце служби. Даний рапорт не був розглянутий.
27.10.2025 позивач повторно звернувся із рапортом за допомогою електронного документообігу до відповідача про те, щоб реалізувати вимоги наказу про призначення на іншу посаду. Даний рапорт не був розглянутий.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання Наказу Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 про призначення ОСОБА_1 на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2024 №1291 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо вдосконалення механізму переміщення військовослужбовців Збройних Сил за їх ініціативою.
Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку право на звернення до Кадрового центру Збройних Сил з рапортом на переміщення мають такі військовослужбовці:
1) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
2) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладах, навчальних (навчально-тренувальних) центрах (частинах), територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, військових частинах резерву, а також в інших військових частинах Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ, усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до інших військових частин Збройних Сил, які не належать до військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
3) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах бойового складу військ усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до інших військових частин бойового складу військ Збройних Сил;
4) військовослужбовці, які проходять військову службу у військових частинах усіх родів (видів) військ (сил) Збройних Сил, які за висновком військово-лікарської комісії придатні до служби у військових частинах забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, але не призначені у своїх військових частинах на посади, що відповідають висновку військово-лікарської комісії, і мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до іншої військової частини Збройних Сил;
5) військовослужбовці, які перебувають у списках особового складу військових частин Збройних Сил і під час воєнного стану самовільно залишили військові частини або місця проходження служби та не повернулися до військових частин (місць проходження військової служби) до набрання чинності Законом України від 30.04.2025 №4392-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо порядку проходження військової служби окремими категоріями військовослужбовців під час дії воєнного стану" і мають бажання бути переміщеними для подальшого проходження військової служби до інших військових частин Збройних Сил;
6) військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини або місця проходження служби чи дезертирували до набрання чинності Законом України від 30.04.2025 №4392-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо порядку проходження військової служби окремими категоріями військовослужбовців під час дії воєнного стану” і військову службу яких було призупинено та в подальшому продовжено після їх добровільного прибуття до військових частин, визначених центральним органом виконавчої влади, який відповідно до закону здійснює керівництво Збройними Силами.
Згідно пункту 6 Порядку, рапорт на переміщення подається засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал). До рапорту військовослужбовець додає такі документи: 1) копія військового квитка, посвідчення офіцера або іншого документа, що підтверджує проходження військової служби військовослужбовцем у військовій частині; 2) рекомендаційний лист від військової частини, в яку військовослужбовець має бажання бути переміщеним для проходження військової служби; 3) погодження командира військової частини, в якій проходить військову службу такий військовослужбовець (крім тих категорій військовослужбовців, для яких таке погодження не є обов`язковим). Таке погодження може бути надане як окремим документом, так і у формі погодження (схвалення) рапорту засобами Порталу, інших інформаційно-комунікаційних систем, систем електронного документообігу; 4) висновок військово-лікарської комісії (для військовослужбовців, які переміщуються на підставі підпункту 4 пункту 5 цього Порядку).
Пунктом 7 Порядку передбачено, що погодження командира військової частини на переміщення військовослужбовця не є обов`язковим для таких військовослужбовців: 1) військовослужбовці рядового, сержантського та старшинського складу (за винятком тих, які перебувають на посадах офіцерського складу), які переміщуються до військових частин бойового складу військ з військових частин тилового та оперативного забезпечення, вищих військових навчальних закладів, навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин резерву чи інших військових частин, які не належать до військових частин бойового складу військ; 2) військовослужбовці постійного складу навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин), які переміщуються до інших навчальних (навчально-тренувальних) центрів (частин).
Пунктом 8 Порядку передбачено, що Кадровий центр Збройних Сил перевіряє поданий військовослужбовцем рапорт на відсутність підстав для відмови у переміщенні. Строк для проведення такої перевірки становить 72 години з моменту надходження рапорту до Кадрового центру Збройних Сил.
Відповідно до пункту 9 Порядку №1291 встановлено, що у переміщенні військовослужбовця відмовляється за наявності однієї з таких підстав: 1) військовослужбовець не належить до жодної з категорій, що визначена пунктом 5 цього Порядку; 2) військовослужбовець проходить військову службу у військовій частині менше шести місяців або менше одного року з моменту його попереднього переміщення за власною ініціативою (крім військовослужбовців, які переміщуються на підставі підпункту 4 пункту 5 цього Порядку, та військовослужбовців, які під час дії воєнного стану вперше самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували, за умови підтвердження наміру повернутися для продовження проходження військової служби або військова служба яких продовжена після їх добровільного прибуття до визначених військових частин); 3) до рапорту не додані документи, передбачені пунктом 6 цього Порядку.
Будь-які інші підстави для відмови у переміщенні військовослужбовця заборонені.
Учасниками справи не заперечується, що Наказом Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 ОСОБА_1 призначено на посаду офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом та розпочато процедуру вивільнення позивача із займаної посади. 
З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що посадові особи Військової частини НОМЕР_1 зобов`язані виконувати такі розпорядження.
Таким чином, не виконуючи Наказ Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 відповідач діяв на власний розсуд та всупереч вимогам Порядку №1291.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання Наказу Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
05 червня 2026 року на адресу суду апеляційної інстанції відповідачем подано копію наказу начальника Генерального штабу ЗСУ від 15.01.2026 року, яким було скасовано наказ від 07.09.2025 року про призначення позивача на посаду як такий, що залишився нереалізованим.
Надаючи оцінку долученим доказам, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У поданому клопотанні зазначено, що відповідачем отримано копію наказу начальника Генерального штабу ЗСУ від 15.01.2026 року лише 14.04.2026 року.
Водночас, апелянтом не зазначено підстав неможливості подання вказаного наказу до суду першої інстанції з моменту отримання ним наказу від 15.01.2026 року до прийняття рішення судом першої інстанції.
А тому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги долучені докази.
Більше того, рапорт позивача був поданий 31.10.2025 року, а наказ Начальника Генерального Штабу Збройних Сил України №910 від 07.09.2025 був скасований лише 15.01.2026 року. Тобто, Військова частина НОМЕР_1 повинна була розглянути рапорт ОСОБА_1 .
Колегія суддів вважає, що Військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості розглянути рапорт ОСОБА_1 з врахуванням прийняття наказу начальника Генерального штабу ЗСУ від 15.01.2026 року.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Ватаманюк Р.В.