Провадження № 1-кп/470/48/26
Справа № 470/168/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2023 року за № 62023150010001806, за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Птиче Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, на час вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2023 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04 липня 2023 року №158-РС, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 неподалік АДРЕСА_3 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи як про військовослужбовця, що самовільно залишив місце служби, до 07 лютого 2026 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що відповідають фактичним обставинам справи. У вчиненому щиро розкаявся.
Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №133 від 19 травня 2023 року обвинуваченого було призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період у складі військової частини НОМЕР_2 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 №132 від 19 травня 2023 року обвинуваченого було призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти базової загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_2 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 №158-РС від 04 липня 2023 року обвинуваченого було призначено на посаду гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти вказаної військової частини (а.п.133,136,139).
За повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2023 року, адресованого Територіальному управлінню у м. Миколаєві Державного бюро розслідувань, матрос ОСОБА_3 самовільно залишив місце тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 , а тому в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбачені ч.5 ст. 407 КК України (а.п.88-89).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1775 від 26 вересня 2023 року за фактом самовільного залишення військової частини обвинуваченим було призначено службове розслідування (а.с.93-94).
За Актом службового розслідування щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 24 вересня 2023 року о 15 годині 10 хвилин самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 . Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безвідповідальність обвинуваченого, недисциплінованість та недотримання вимог статуту Збройних Сил України (а.п.95-100).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №271 від 25 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано таким, що самовільно залишив військову частину, у зв`язку з чим його знято з усіх видів забезпечення, наказом командира вказаної військової частини № 281 від 04 жовтня 2023 року його увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_3 від 05 жовтня 2023 року обвинуваченого звільнено від виплати додаткової винагороди, у зв`язку із самовільним залишенням військової частини (а.с.107-108,110-111).
27 жовтня 2023 року за наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1065 обвинуваченого ОСОБА_3 за порушення Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у зв`язку із самовільним залишенням місця служби, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «суворої догани» (а.п.121-123).
За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд знаходить доведеною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем несення служби характеризувався негативно через безвідповідальне ставлення до службових обов`язків, недисциплінованість та невчасне виконання поставлених завдань, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, здоровий, придатний до військової служби (а.п.112-120,134,145-155).
За даними досудової доповіді, наданої Вознесенським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.69-73).
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого та обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просили у судовому засіданні прокурор та захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а призначення покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, про що зазначав орган пробації в досудовій доповіді, суперечитиме вимогам чинного кримінального законодавства України, оскільки 13 грудня 2022 року Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2839-ІХ, який набрав чинності 27 січня 2023 року, було внесено зміни до статті 69 та 75 КК України, відповідно до яких суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення або дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження особи, зокрема, за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченому попередню - тримання під вартою, а строк відбуття покарання рахувати з дня його затримання, тобто з 07 лютого 2026 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 

Суддя                 ОСОБА_1