Справа №760/12105/26 3/760/3712/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року      Солом`янський районний суд м. Києва 

В складі: судді -      А.М. Педенко

За участі: прокурора -      К.О. Данилюк
особи відносно, якої розглядається
адміністративний матеріал -   В.Р. Черного

розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , припиняючи 07.12.2025 року діяльність на посаді поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання - «сержант поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, 
в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав о 18 год. 31 хв. 08.02.2026 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У письмових поясненнях, доданих до протоколу №166 від 21.04.2026 року,  ОСОБА_1  зазначив, що декларацію при звільненням він подав несвоєчасно, а саме 08.02.2026 року. Несвоєчасність подання пояснив тим, що 02.01.2026 року ним було подано щорічну декларацію за 2025 рік із відміткою про припинення діяльності, у зв`язку з чим він помилково вважав ці дії достатніми. Згодом від колег по роботі йому стало відомо про необхідність подання окремої декларації при звільненні. Після отримання листа від НАЗК щодо виявленого факту неподання документа, ОСОБА_1 виконав цей обов`язок. Також він указав, що з нормами чинного законодавства ознайомлений, а поважні причини для несвоєчасного подання декларації відсутні.

У судовому засіданні  ОСОБА_1 підтвердив факт ознайомлення з протоколом та нормами чинного законодавства. Щодо суті правопорушення він пояснив, що мав намір подати декларацію при звільненні, однак не зміг цього зробити через технічні перешкоди в системі, пов`язані з неподанням щорічної декларації. Згодом про необхідність подання документа він забув.

Прокурор Данилюк К.О. складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважає таким, який відповідає вимогам законодавства, а тому просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 гривень. 
Також, прокурор надав висновок, у якому зазначив, що за результатами судового розгляду адміністративного протоколу №166 від 21.04.2026 року, пов`язаних із корупцією (ч. 1 ст. 172-6 КУпАП), вважає, що винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення доведено та підтверджено наявність в діях складу вищезазначеного правопорушення.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , несвоєчасно, без поважних причин, 08 лютого 2026 року подав декларацію (при звільненні) особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, подана ОСОБА_1 о 18 годині 31 хвилині 8 лютого 2026 року, тоді, коли повинен був подати вказану декларацію до 06.01.2026 року включно, тобто вказана декларація подана несвоєчасно.
Поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями не встановлено.
Датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата несвоєчасного подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті 08.02.2026 року.
Обставини, що пом`якшують чи посилюють відповідальність – не встановлено.
Протокол про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено 21.04.2026 року.
Отже, з врахуванням вимог статті 38 КУпАП, станом на 19.05.2026 рік не сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, поліцейські належать до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Одночасно, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №5 580-VIII) на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 61 цього ж закону, на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Так, 04.04.2024 року  ОСОБА_1  склав Присягу працівника Національної поліції України, текст якої засвідчив особистим підписом.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.04.2024 року №526 о/с  ОСОБА_1  прийнято на службу в поліції та призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у 
м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.05.2024 року №812 о/с  ОСОБА_1  призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.07.2025 року №1260 о/с  ОСОБА_1  присвоєно чергове спеціальне звання - «сержант поліції».
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.12.2025 року №2091 о/с сержанта поліції  ОСОБА_1  звільнено зі служби в поліції згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII (за власним бажанням) з 07.12.2025 року.
Таким чином, поліцейський взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  ОСОБА_1  є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і зобов`язаний виконувати вимоги Закону, зокрема зазначені у ст. 45.
У відповідності до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г'" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно пункту 15 частини 1 статті 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.
Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 року «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду. 
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у п. п. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» — «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.
На виконання вище зазначених вимог, поліцейський взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 
(з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Черний В.Р., як особа, яка припинила 07.12.2025 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 06.01.2026 року.
Згідно з інформацією, наданою Національним агентством з питань запобігання корупції у листі від 16.04.2026 року №47-05/24918-26 з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр), ОСОБА_1 08.02.2026 року о 18 год. 06 хв. уперше створив у Реєстрі декларацію типу «при звільненні» з ідентифікатором 951е6d80-e33d-43a0-8478-00d690234ес1, і раніше спроб подати зазначену вище декларацію вчасно не здійснював.
З відкритої частини Реєстру встановлено, що  ОСОБА_1  щорічно, починаючи з 2022 звітного року, подавав декларації на сайті НАЗК, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.
Разом з тим,  ОСОБА_1  власними підписами засвідчив ознайомлення і зобов`язання щодо дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», зокрема про обов`язок виконання вимог ст. 45 цього Закону.
Проте,  ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію несвоєчасно 08.02.2026 року о 18 год. 31 хв., що встановлено з послідовності його дій, як користувача Реєстру в період з 07.12.2025 року по 09.02.2026 року.
Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Факт несвоєчасного подання  ОСОБА_1  відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації  ОСОБА_1  не встановлені.
Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи 07.12.2025 року діяльність на посаді поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, маючи спеціальне звання - «сержант поліції», будучи суб`єктом декларування відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав о 18 год. 31 хв. 08.02.2026 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-pп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1  не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, які виникли у нього, як у поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тобто місцем вчинення правопорушення є управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що розташоване за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, Солом`янський р-н, м. Київ.
Датою і часом вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією  ОСОБА_1  є фактичний час і дата несвоєчасного подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, типу «при звільненні», а саме 08.02.2026 року о 18 год. 31 хв.
Юридичними наслідками в даному випадку с несвоєчасне, без поважних причин, подання 
 ОСОБА_1  до Національного агентства з питань запобігання корупції, поза межами визначеного Законом строку, декларації особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність  ОСОБА_1  у вчиненні зазначеного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №166 від 21.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортами, витягами з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, присягою, наказами, розпискою, рекомендаціями, поясненнями ОСОБА_1 , висновком прокурора та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що  ОСОБА_1  винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 51, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у формі несвоєчасного подання декларації, за своєю юридичною природою є триваючим правопорушенням, оскільки суб`єкт перебуває у стані безперервного невиконання свого законодавчого обов`язку протягом певного часу.
Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Таким чином, датою вчинення триваючого адміністративного правопорушення є 08.02.2026 року. Шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, закінчується 08.08.2026 року. Станом на день судового засідання цей строк не сплив.
Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника,  ОСОБА_1  слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог 
ст. ст. 172-6 ч. 1, 33 КУпАП, піддати  ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір»  ОСОБА_1 підлягає сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 33-36, 38, 40-1, 172-6 ч. 1, 251, 252, 283-284, 287-291 КУпАП та 
ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Піддати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн. та підлягає сплаті за наступними реквізитами: 
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/21081100
Код отримувача (код ЄДРПОУ) : 37993783
Номер рахунку (IBAN):UA278999980313090106000026010
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету: 21081100
Призначення платежу: «адміністративний штраф у справі №760/________/__»
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір, що становить 665 гривень 60 копійок та підлягає сплаті за наступними реквізитами: 
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101 
Код отримувача /код ЄДРПОУ: 37993783 
Р/Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) 
Код класифікації доходів бюджету: 22030106 
Призначення платежу 101: (РНОКПП – фізичної особи); Судовий збір стягнути з ПІБ на користь держави за рішенням суду у справі №760/________/__).
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя:           А.М. Педенко