УХВАЛА

29 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/9932/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Верховного Суду Малашенкової Т.М. від розгляду справи № 910/9932/24

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний двір «Українська Товарна Спілка» (далі – ТОВ «Українська Товарна Спілка», позивач)

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Національний банк України, 

про стягнення 9 679 712,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ТОВ «Українська Товарна Спілка» 25.05.2026 через Електронний суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі №910/9932/24.
2. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2026 для розгляду справи №910/9932/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.
3. Від адвоката ТОВ «Українська Товарна Спілка» 25.05.2026 через Електронний суд до Верховного Суду надійшла заява про відвід головуючої судді Малашенкової Т.М. від розгляду цієї справи, у зв`язку з тим, що адвокат особисто знає головуючу суддю.
4. Склад суду змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026.

5. Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі по тексту - ПАТ «Укргазбанк») 26.05.2026 через Електронний суд також звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі №910/9932/24. 
6. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.05.2026 для розгляду касаційної скарги у справі №910/9932/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.
7. Колегія суддів ухвалою від 26.05.2026 визнала доводи, викладені адвокатом у заяві ТОВ «Українська Товарна Спілка» про відвід головуючої судді Малашенкової Т.М. від розгляду справи №910/9932/24, необґрунтованими; заяву про відвід головуючої судді Малашенкової Т.М. у справі №910/9932/24 разом з матеріалами передала на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід головуючої судді Малашенкової Т.М. у справі №910/9932/24.
8. Згідно з ухвалою Верховного Суду від 28.05.2026 у задоволенні заяви про відвід головуючої судді Малашенкової Т.М. у справі №910/9932/24 відмовлено.
9. Суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Малашенковою Т.М. 28.05.2026 подано заяву про самовідвід у розгляді справи №910/9932/24 у поряду статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).
10. В обґрунтування заяви про самовідвід у розгляді справи №910/9932/24 головуюча (доповідачка) суддя Малашенкова Т.М. зазначила, що ключовим питанням під час розгляду справ, зокрема, цієї справи є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, 

сторонам у процесі, вигляд має певну важливість – іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя – ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість, тому з метою уникнення враження у стороннього і розумного спостерігачів щодо будь-яких сумнівів у безсторонності судді при розгляді справи, з огляду на обставини справи у їх сукупності, які зазначені у заяві про самовідвід; крізь призму міжнародних стандартів в умовах сучасного українського судочинства, вважає, що з метою недопущення виникнення будь-яких сумнів у неупередженості або об`єктивності заявляє самовідвід. 
11. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.
12. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі.
13. Пунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України унормовано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
14. Відповідно до частини першої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
15. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).
16. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерело права.
17. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. 
18. ЄСПЛ у рішенні від 03.05.2007 у справі «Бочан проти України» закріпив, що ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. 
19. У рішенні від 01.10.1982 у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
20. У деяких випадках додаткову гарантію безсторонності судді надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії»). ЄСПЛ зазначив у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «П`єрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.
21. Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою ЄСПЛ (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
22. У пункті 25 розділу «Критерії неспроможності» Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя встановлено, що суддя не може слухати судову справу, якщо є об`єктивні побоювання, що він не зможе розглядати справу неупереджено або його участь у цій справі може спровокувати конфлікт інтересів, що несумісний з виконанням ним судових функцій.
23. Пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
24. У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
25. Відповідно до об`єктивного критерію необхідно визначити, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», рішення від 24.02.1993 «Веттштайн проти Швейцарії»).
26. Необхідність судді заявити самовідвід від участі в розгляді справи у будь-якому випадку, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді та про задоволення такої заяви підтвердила і Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19), в якій виснувала, що хоч поведінка судді-доповідача й не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи, однак, враховуючи значення, яке має вирішення справи № 908/137/18 для правової системи України, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи, клопотання про відвід судді-доповідача необхідно задовольнити.
27. Колегія суддів ураховує, що розгляд питання про самовідвід є виконанням вимог статті 6 Конвенції щодо забезпечення принципу неупередженості і суд має бути максимально безстороннім та об`єктивним, з метою усунення будь-яких сумнівів в забезпеченні незалежною державою принципу справедливості судочинства.
28. Згідно з частиною першою статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. 
29. Ураховуючи викладене, наведені в заяві про самовідвід обставини не можуть свідчити про можливу необ`єктивність чи упередженість судді, однак, з огляду на норми Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя, Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, з метою уникнення будь-яких ймовірних сумнівів у сторін та інших учасників справи щодо неупередженості судді Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення цієї заяви на підставі пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України.
Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Малашенкової Т.М. про самовідвід у справі №910/9932/24 задовольнити.
2. Справу №910/9932/24 разом з матеріалами касаційних скарг передати на автоматизований розподіл для визначення складу суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова 

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова