Справа №638/17473/25

Провадження № 2/638/2890/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року        м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі: 
головуючого судді Гребенюка В.В.,
за участю секретарів судового засідання Вольвич Є.Р., Колєснік П.В., 
Михайлової Д.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Департаменту патрульної поліції про стягнення безпідставно набутих коштів,- 

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просив стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) безпідставно отримані кошти у розмірі 38 672,16 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Московського районного суду м. Харкова його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано штрафу у розмірі 17000,00 грн. Також з нього було стягнуто 605,60 грн. судового збору. Харківським відділом державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України при виконанні даного судового рішення стягнуто з позивача у виконавчому провадженні НОМЕР_5 34000 грн. - штраф у подвійному розмірі, 303 грн. - витрат виконавчого провадження і 3400 грн. - виконавчого збору. У виконавчому проваджені НОМЕР_4 з позивача стягнуто 605,60 грн. - судового збору, 303 грн. - витрат виконавчого провадження, 60,56 грн. - виконавчого збору. Всього з позивача було стягнуто 38672,16 грн. Постановою Харківського апеляційного суду 13.08.2024 рішення Московського районного суду м. Харкова скасовано, а провадження у справі закрито через що стягнуті з позивача кошти за скасованим судовим рішенням стали такими, що знаходяться в бюджеті без достатньої правової підстави, що і зумовило звернення до суду із позовною заявою.

Ухвалою від 10.09.2025 у справі було відкрито загальне позовне провадження, визначено строк подання відзиву на позов. 

28.10.2025 за клопотанням представника позивача судом залучено співвідповідача - Департамент патрульної поліції та встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач - Державна казначейська служба України (ДКС України), в особі свого представника - Пузікова В.А., у відзиві просила відмовити в позові до неї з тих підстав, що Казначейство не порушувало прав позивача та діяло в межах повноважень, на підставі і у спосіб, встановлений законодавством здійснюючи лише казначейське обслуговування бюджетних коштів. А в спірних правовідносинах відповідачем має бути орган діями якого спричинено шкоду, що відповідає висновкам Великої палати Верховного суду у постановах від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11, від 21.08.2019 у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 у справі №688/2479/16-ц, від 25.03.2020 у справі № 641/8857/17. 

Повернення коштів, як вказано у відзиві мало б здійснюватися згідно Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013. Зокрема, даним наказом передбачено, що кошти повертаються платнику за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, на підставі поданої ним заяви. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" контролюючим органом щодо штрафів в спірних правовідносинах визначено Департамент патрульної поліції до складу якого входить УПП в Харківській області. 

Крім того, представником ДКС України звернуто увагу на те, що функціонування єдиного казначейського рахунку - основного рахунку держави для проведення фінансових операцій та ефективного управління коштами державного та місцевих бюджетів через систему електронних платежів Національного банку України, визначено Положенням про єдиний казначейський рахунок, що затверджено наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122. Єдиний казначейський рахунок (далі - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України. Це сукупність відкритих в органах Казначейства рахунків, а саме: - бюджетні рахунки для зарахування надходжень бюджетів, передбачених законодавством; - бюджетні рахунки для операцій клієнтів з бюджетними коштами; - рахунки для обліку операцій з фінансування бюджетів та інші бюджетні рахунки; - рахунки фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; - рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Державного казначейства України. Наведене, як вказано у відзиві, унеможливлює здійснення безспірного списання коштів безпосередньо з єдиного казначейського рахунку.

Також, у відзиві наголошено, що Верховний Суд у своїх постановах за результатами розгляду справ №№ 199/6713/14-ц, 215/3408/18, 751/7182/19, 352/2255/19, 200/8310/18, 591/6891/18, 346/5428/17, 757/24363/20, 753/22826/19, 705/4489/20, 291/383/19 виснував про недопустимість стягнення шкоди з Казначейства.

Заперечуючи проти позовних вимог ДКС України зазначало, що матеріали справи не містять оригінала чи копії розрахункового документу на підтвердження зарахування коштів до Державного бюджету та звертало увагу, що витрати виконавчого провадження до Державного бюджету не зараховуються, а використовуються територіальними органами Міністерства юстиції саме для покриття витрат органів державної виконавчої служби, згідно ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідач - Головне Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (ГУ ДКС України у Харківській області), в особі свого представника - Пузікова В.А., просило відмовити в позовних вимогах до даного відповідача з підстав аналогічних у відзиві ДКС України. Зазначало, що спірні кошти мають повертатися за правилами повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, що має здійснюватися згідно Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013. Наголошувало на неможливості здійснення безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку та посилалося на постанови Верховного суду у справах №№ 461/9982/19, 591/7146/20, 501/85/22, 757/5351/21-ц із висновками про помилковість рішень судів нижчих інстанцій в частині визначення такого способу відшкодування шкоди як стягнення «шляхом безспірного списання коштів Казначейством з єдиного казначейського рахунку».

Відповідач - Департамент патрульної поліції (ДПП) в додаткових поясненнях зазначав, що відносно позивача співробітниками Управління патрульної поліції в Харківській області було складено матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. За результатами розгляду даних матеріалів постановою Московського районного суду м. Харкова позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 с. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Назване судове рішення виконувалося Харківськім відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При цьому державний виконавець зобов`язаний виконати судове рішення незалежно від можливої зміни такого рішення апеляційним судом. Кошти було стягнуто стягувачем - ГУ ДКС України у Харківській області. ДПП не подавало документи для відкриття виконавчого провадження, не брало участі у виконанні судового рішення. Дії органів поліції полягали лише у складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Враховуючи наведене, передбачений порядок повернення помилково або надмірно зарахованих коштів до Державного бюджету за яким здійснює повернення коштів територіальний орган ДКС України відповідачами в даній справі, як зазначалося у поясненнях представника ДПП, є виконавець - Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, який стягнув виконавчий збір, та стягувач Головне управління державної казначейської служби у Харківській області, яке відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету. 

З наведених підстав у задоволенні позовних вимог до ДПП, представник останнього просив відмовити.

24.11.2025 ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, встановлено сторонам строки для подання відповіді на відзив й заперечень. Сторони правом на подання названих заяв по суті справи не скористалися.

Позивач та його представник - адвокат Бабій Л.В. були належним чином повідомлені про судовий розгляд, однак, в судове засідання не з`явилися. Останньою було подано заяву в якій вона просила розгляд справи здійснити за їх відсутності, а позов задовільнити.

Представник ДКС України та ГУ ДКС України у Харківській області, в судове засідання не з`явився, повідомлявся про судовий розгляд належним чином. У відзивах просив здійснювати розгляд за його відсутності.

Для повного і всебічного розгляду справи, зокрема встановлення статусу ДКС України та ГУ ДКС України в Харківській області явку названих відповідачів було визнано обов`язковою. Не з`явившись до суду представник даних органів надав пояснння із підтверджуючими документами згідно яких підстав для застосування ст. 1212 ЦК України не вбачав, оскільки на момент виконання постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 у справі № 643/9669/23 щодо позивача була чинною, постанови щодо стягнення сум виконавчого збору, винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження незаконними не визнавалися, що відповідає висновкам Верховного суду в постанові від 14.02.2022 у справі № 201/1311/19. Повернення суми стягнутого штрафу, як на думку представника ДКС України, має здійснюватися, у разі скасування у судовому порядку рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування про накладення на платника грошового стягнення за адміністративні правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України (крім порушення податкових та митних правил), який було перераховано до відповідного бюджету у порядку виконавчого провадження, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, на підставі поданої платником заяви, що відповідає правилам ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України та п. 5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787. 

Казначейство в даному випадку лише здійснює перерахування до Державного бюджету України доходів від санкцій та виконавчого збору.

Так, як зазначив у поясненнях представник ДКС України, стягнутий у виконавчому провадженні НОМЕР_8 штраф у сумі 34000,00 грн. за кодом класифікації доходів бюджету (ККДБ) 21081300 та виконавчий збір у виконавчих провадженнях НОМЕР_6, НОМЕР_7 у сумах 60,56 грн. та 3400 грн. за ККДБ 222070000, судовий збір - 605,00 грн. за ККДБ 22030100 у вказаних виконавчих провадженнях Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зараховано на рахунок, відкритий в ГУ ДКС України у Харківській області. Останнє перерахувало дані кошти до Державного бюджету.

При цьому орган виконавчої служби за ККДБ 21081300 та ККДБ 222070000 є контролюючим органом. За поданням Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в даному випадку кошти можуть бути повернуті до вищеназваного відділу державної виконавчої служби для повернення таких коштів позивачу

Крім того, вказано, що за ККДБ 22030100 контролюючим органом є Верховний Суд, ДСА України, Вищі спеціалізовані суди.

Витрати виконавчого провадження за ККДБ 25010100 були перераховані до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Ці кошти не є надходженнями Державного бюджету та використовуються територіальними органами Міністерства юстиції України для покриття витрат органів державної виконавчої служби.

Також, представник ДКС України щодо відшкодування судових витрат посилався на те, що без встановлення бюджетних призначень законом про Державний бюджет України на відповідний рік судове рішення не може бути виконане. Звертав увагу, що такі витрати можуть покладатися на сторону внаслідок неправомірних дій якої виник спір і лише у обґрунтованому розмірі, за умов, що вони були фактичними і неминучими.

Харківський відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Департамент патрульної поліції і представник останнього були повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, але в судове засідання представники даних відповідачів не з`явилися, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали. 

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

24.01.2024 постановою у справі № 643/9669/23 Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на останнього за цим законом штраф у розмірі 17000,00 грн. і стягнуто 605,60 грн. судового збору.

Постановою від 16.04.2024 державним виконавцем Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі вищевказаного судового рішення відкрито виконавче провадження № НОМЕР_5 з приводу стягнення з боржника - ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн. та вирішено стягнути з боржника 3400,00 грн.

Позивачем до позову додано копію платіжної інструкції № 5615 від 03.05.2024 про сплату 38672,16 грн. за виконавчим документом: постанова № 643/9669/23, видана 24.01.2024 Московським районним судом м. Харкова. Платником вказано: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , стягувачем - Харківський відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

07.05.2024 старшим державним виконавцем Харківський відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою закінчено виконавче провадження № НОМЕР_5 за постановою № 643/9669/23, виданою 24.01.2024 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , штрафу у розмірі 34000,00 грн. Виконавче провадженя закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Інформація про виконавче провадження № НОМЕР_5, отримана 08.08.2024 містить дані про відкриття даного виконавчого провадження 16.04.2024 за вищевказаним судовим рішенням, стягнення з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в даному виконавчому провадженні 34000,00 грн. штрафу, мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 303 грн., виконавчого збору у сумі 3400 грн., об`єднання виконавчих проваджень НОМЕР_4, НОМЕР_5 у зведене № 74863907 і закінчення виконавчого провадження НОМЕР_5 з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 (фактичне повне виконання рішення).

Листами № 20899 від 13.03.2025, № 32631 від 17.04.2025 Харківський відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено представника позивача - адвоката Бабій Л., що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження у Харківському відділі державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, перебувало зведене виконавче провадження № 74863907 до складу якого входило:
виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання постанови № 643/9669/25, виданої 24.01.2024 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн., витрат виконавчого провадження - 303 грн., та виконавчого збору - 3400 грн., загалом 37703,00 грн.;
виконавче провадження № НОМЕР_4 з примусового виконання постанови № 643/9669/25, виданої 24.01.2024 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 605,60 грн., витрат виконавчого провадження - 303 грн., та виконавчого збору - 60,50 грн., загалом 969,16 грн.
07.05.2024 на депозитний рахунок Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли грошові кошти боржника достатні для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які розподілені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У вказану дату державний виконавець на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

13.08.2024 постановою Харківського апеляційного суду скасовано постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 у справі № 643/9669/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнуті з позивача кошти було перераховано Харківським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі, код 41430395, на рахунок ГУК Харкьковської області наступними документами:
платіжною інструкцією № 9330 від 07.05.2024 сума виконавчого збору 3400,00 грн. стягнута у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 з ОСОБА_1 за документом №643/9669/23 від 24.01.2024 за ККДБ 22070000;
платіжною інструкцією № 9331 від 07.05.2024 сума у 34000,00 грн. стягнута у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 з ОСОБА_1 за документом №643/9669/23 від 24.01.2024 за ККДБ 21081300;
платіжною інструкцією № 9332 від 07.05.2024 сума виконавчого збору 60,56 грн. стягнута у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 з ОСОБА_1 за документом №643/9669/23 від 24.01.2024 за ККДБ 22030106;
платіжною інструкцією № 9333 від 07.05.2024 сума 605,50 грн. - судовий збір, стягнуто у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 з ОСОБА_1 за документом №643/9669/23 від 24.01.2024 за ККДБ 22030106;

Після акумуляції надходжень до загального фонду Державного бюджету Казначейством України платіжною інструкцією № 652218685 від 07.05.2024 кошти, що надійшли за ККДБ 21081300 було перераховано до державного бюджету.

Після розподілу суми виконавчого збору платіжними інструкціями від 07.05.2024 № 652217994 та № 652217993 кошти, що надійшли за ККДБ 22070000 було перераховано до державного бюджету.

Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України платіжними інструкціями від 07.05.2024:
№ 9326 було перераховано витрати виконавчого провадження № НОМЕР_5 - 69,00 грн.;
№ 9327 було перераховано витрати виконавчого провадження № НОМЕР_4 - 69,00 грн.;
№ 9328 було перераховано витрати виконавчого провадження № НОМЕР_5 - 234,00 грн.;
№ 9329 було перераховано витрати виконавчого провадження № НОМЕР_4 - 234,00 грн..

Загалом за кожним виконавчим провадженням перераховано по 303, грн. (69 +234) витрат виконавчого провадження.

За статтями 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятидений строк з моменту вручення постанови про накладення штрафу она надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) унормовано Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 1).

Даним законом в ч.ч. 1-2, 7 ст. 27 передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються, крім іншого, з стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (п. 3 ч. 1). Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті (авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження, відповідно).

При цьому кошти виконавчого провадження, як передбачено п. 2 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 554 від 29.04.2004, використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів.
Органи державної виконавчої служби, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», мають рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам.

Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум здійснюється за правилами ч. ч. 1-2 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Грошові кошти, стягнуті до Державного бюджету України перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України (ст. 1).

Положеннями ч.2 ст. 29 Бюджетного кодексу України віднесено до доходів загального фонду Державного бюджету України: кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону (п. 23); 50 відсотків виконавчого збору, стягнутого органами державної виконавчої служби (п. 33 ч. 2). Джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів, у відповідності до ч. 3 ст. 29 названого кодексу є: судовий збір (п. 5); 50 відсотків виконавчого збору, стягнутого органами державної виконавчої служби (п. 13-1).

Казначейство України, згідно ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Як передбчано ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

У державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади (частини перша та друга статті 326 ЦК України).

Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України), яка діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (частина перша статті 170 ЦК України).

Держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення (стаття 174 ЦК України).

З огляду на наведені приписи, а також ураховуючи те, що поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних правовідносинах, у спорі щодо стягнення суми штрафу, яка утримується на єдиному казначейському рахунку без достатньої правової підстави, держава бере участь у матеріальних і процесуальних правовідносинах в особі її органу, який контролює справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету. 

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частини перша та друга статті 1212 ЦК України).

На момент стягнення з позивача суми штрафу, судового і виконавчого зборів існувала правова підстава стягнення даних сум - постанова Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 із скасуванням якої Харківськім апеляційним судом відповідна юридична підстава відпала. Відповідно, названі суми можуть бути стягнуті на підставі ст. 1212 ЦК України.

Викладене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду в постанові від 8 серпня 2023 року у справі № 910/5880/21. 

Враховуючи наведене в даних правовідносинах Держава Україна бере участь в особі Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Державної казначейської служби України. Так, Харківський відділ державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснюючи примусове виконання судового рішення стягнув з позивача суми штрафу, судового збору та виконавчого збору. А Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Відповідно, через поведінку даних органів, через які діє Держава у спірних правовідносинах, сума штрафу утримується на єдиному казначейському рахунку без достатньої правової підстави. 

Даних про повернення вищевказаних стягнутих коштів позивачу матеріали справи не містять.

Витрати виконавчого провадження використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій. Джерелом формування доходів Державного бюджету України витрати виконавчого провадження законодавством не визначено. До державного бюджету України стягнуті з позивача витрати виконавчого провадження не перераховувалися.

Отже, витрати виконавчого провадження, стягнуті з позивача не можуть стягуватися з Держави Україна.

Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області є територіальними органами ДКС України, підпорядковане останній та реалізує повноваження ДКС України на відповідній території.

З встановленого вище не вбачається, що дії ГУ ДКС України у Харківській області та Департаменту патрульної поліції призводять до утримання коштів позивача на єдиному казначейському рахунку. Відповідно, названі органи є неналежними відповідачами в даній справі.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з Держави Україна в особі: Державної казначейської служби України, Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 38066,16 грн. з яких: 34000,00 грн. - штраф, стягнутий за постановою від 24.01.2024 у справі № 643/9669/23 Московського районного суду м. Харкова; 605,60 грн. - судовий збір, стягнутий за постановою від 24.01.2024 у справі № 643/9669/23 Московського районного суду м. Харкова; 3400,00 грн. виконавчий збір, стягнутий у виконавчому провадженні № НОМЕР_5; 60,56 грн. виконавчий збір стягнутий у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

В іншій частині позову слід відмовити.

Висновки Верховного суду на які посилався представник ДКС України та ГУ ДКС України у Харківській області у справах №№ 5023/10655/11, 761/35803/16-ц, 688/2479/16-ц, 641/8857/17, 199/6713/14-ц, 215/3408/18, 751/7182/19, 352/2255/19, 200/8310/18, 591/6891/18, 346/5428/17, 757/24363/20, 753/22826/19, 705/4489/20, 291/383/19 є не релевантними до даного спору, адже стосуються стягнення шкоди з Держави Україна, а не стягнення з Державного бюджету України коштів, які утримуються там без достатньої правової підстави.

У постанові від 14.02.2022 за результатами розгляду справи № 201/1311/19 Верховний суд виклав висновки щодо винагороди приватного виконавця, а не виконавчого збору, стягнення яких має різну правову підставу. 

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

При зверненні до суду позивачем сплачено 1211,20 грн. судового збору. Разом з тим, враховуючи, що позов подано в електронній формі за правилами п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплаті підлягало 968,96 грн. (3028х0,4х0,8).

Таким чином, стягненню на користь позивача з Держави Україна, як сторони справи, підлягають 953,74 грн. (98,43% від позовних вимог) судового збору, шляхом стягнення даної суми з Державного бюджету України, у відповідності до висновків Верховного суду щодо судових витрат у постанові від 19 червня 2018 року, ухваленої за результатами розгляду справи № 910/23967/16.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: Державної казначейської служби України, Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про стягнення безпідставно набутих коштів задовільнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у сумі38066,16 грн. (тридцять вісім тисяч шістдесят шість грн. 16 коп.) та 953,74 грн. (дев`ятсот п`ятдесят три грн. 74 коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 07.05.2026. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Бабій Лідія Володимирівна, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, ел. пошта: office@treasury.gov.ua, тел.: 380442814934, адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, РНОКПП 37567646

Відповідач: Держава Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, ел. пошта: office@kh.treasury.gov.ua, тел. 380577021210, адреса: 61166, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Єніна Євгенія, будинок, 18, РНОКПП 37874947.

Відповідач: Держава Україна в особі Харківського відділу державної виконавчої служби Харківського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ел. пошта: info@kh.kh.dvs.gov.ua, тел.: 380668832789, адреса: 61165, м. Харків, вул. Космічна, 21-А, 11 поверх, РНОКПП 41430395

Відповідач: Держава Україна в особі Департаменту патрульної поліції, ел. пошта: public@patrol.police.gov.ua, тел.:+38(044)-254-94-88, адреса Україна, 03048, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя           В. В. Гребенюк