ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
19.06.2026	Справа № 910/1138/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" 
до Державного підприємства "Гарантований покупець" 
про стягнення 322688,44 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення за договором від 18.09.2013 № 9895/09 основного боргу в розмірі 262245,60 грн., 3% річних в розмірі 16093,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 44349,20 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" 262245,60 грн. основного боргу, 3% річних в розмірі 16093,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 44349,20 грн., а також 4140,06 грн. витрат по сплаті судового збору.
20.05.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
04.06.2026 через систему "Електронний суд" від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2026 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/1138/26 до розгляду без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко", суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Із матеріалів справи вбачається, що 07.11.2025 між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Мицьком Р.М. укладено договір про надання правової допомоги № 1.
Згідно з пунктом 4.2 договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката та строк його оплати визначається сторонами за домовленістю, з урахуванням п. 4.1 договору.
Також, 07.11.2025 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, в якій відповідно до вимог п. 4.1, 4.2 договору погоджено розмір гонорару адвоката в розмірі 20000 грн.
Надалі, сторонами складено та підписано акт виконаних робіт за договором від 07.11.2025 № 1 на суму 19920 грн.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Згідно з частиною 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач просив урахувати, що представником Мицько Р.М. здійснювалося представництво інтересів позивача в іншій аналогічній справі. При цьому, деякі виконані адвокатом роботи не відповідають критеріям необхідності та співмірності витрат.
За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.
Також, судом прийняті до уваги заперечення відповідача, фінансовий стан обох сторін, складність та об`єм справи, кількість та обсяг підготовлених адвокатом позивача процесуальних документів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 9000 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2026 позов задоволено повністю, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача в розмірі 9000 грн.
Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/716/26 задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіс Еко" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24; ідентифікаційний код 36259686) 9000 (дев`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
В іншій частині заяви відмовити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.
Дата підписання: 19.06.2026 року.

Суддя  К.В. Полякова