ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2026 р.	 	Справа № 922/3873/23 (922/1206/26)	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Байбака О.І. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; код ЄДРПОУ 23755480) в особі ліквідатора Демчана Олександра Івановича (свідоцтво № 2022 від 08.11.2021) 	
до 	1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегура-Капітал” (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56; код ЄДРПОУ: 41617928); 2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 	
про 	визнання недійсним договору, стягнення коштів 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/3873/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Ел Пі Джі" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І".
Постановою Господарського суду Харківської області від 12.01.2024 у справі № 922/3873/23 процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; код ЄДРПОУ: 23755480) та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво № 2022 від 08.11.2021) - припинено; визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" (адреса: 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А; код ЄДРПОУ: 23755480) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначити ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича, якого зобов`язано провести ліквідаційну процедуру.
Після винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом ліквідатор Демчан О.І. подає суду щомісячні звіти про виконану роботу.
Розгляд звіту ліквідатора неодноразово відкладався.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" в особі ліквідатора Демчана Олександра Івановича (далі – позивач, ліквідатор) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в межах справи про банкрутство до Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегура-Капітал” (далі – перший відповідач) та ОСОБА_1 (далі – другий відповідач) в якій просить суд:
1. Визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 15.06.2021 укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А, код 23755480).
2. Визнати недійсним договір про наміри від 10.11.2020 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Сегура-Капітал” (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56, код 41617928) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А, код 23755480).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сегура-Капітал” (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 56, код 41617928) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А, код 23755480) грошові кошти у розмірі 3680000,00 грн (три мільйони шістсот вісімдесят тисяч грн 00 коп).

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор, зокрема, вказує на те, що 10.11.2020 (дата, коли уже була наявна у повному обсязі заборгованість у боржника перед ініціюючим кредитором) між ТОВ «Сегура-Капітал» та ТОВ «Гермес Пром І» було укладено договір про наміри, відповідно до умов якого ТОВ «Сегура-Капітал» зобов`язалося відчужити на користь ТОВ «Гермес Пром І» не пізніше 30.11.2021 визначене умовами договору нерухоме майно вартістю 3 680 000,00 грн, що за курсом НБУ станом на 10.11.2020 є еквівалентом 130 906,81 доларів США. На виконання умов вказаного договору 10.11.2020 ТОВ “Гермес Пром І” було перераховано на користь ТОВ “Сегура-Капітал” 3 680 000,00 грн коштів як оплату за нерухоме майно згідно договору про наміри від 10.11.2020.
Як стверджує ліквідатор, ним встановлено, що будь-які подальші дії, які б стверджували про реальність зазначеного правочину щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, повернення перерахованих коштів чи звернення банкрута до суду з позовними заявами для захисту порушеного права про визнання права власності на нерухоме майно або стягнення на корить боржника 3 680 000,00 грн, будь-яким із керівників ТОВ «Гермес Пром І» у період з 10.11.2020 не вчинялися.
Разом з тим, в подальшому, 15.06.2021 між ТОВ «Гермес Пром І» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Гермес Пром І» (Первісний кредитор) відступило на користь ОСОБА_1 (Новий кредитор) за суму 368000 грн. належні йому права вимоги за договором про наміри.
Як стверджує ліквідатор, відповідно до умов наведеного договору про відступлення права вимоги ТОВ «Гермес Пром І» фактично відступило актив до платоспроможного підприємства ТОВ «Сегура-Капітал» у розмірі 3 680 000,00 грн на користь ОСОБА_1 , при цьому зазначене право вимоги відступлене за ціною 368 000,00грн, що у десять разів менше його номінальної вартості. 
Така істотна диспропорція між вартістю переданого майнового права та отриманою компенсацією, на думку ліквідатора, свідчить про явну економічну необґрунтованість правочину та його вчинення на завідомо невигідних для боржника умовах. 
Ліквідатор вказує, що зазначені дії ТОВ «Гермес Пром І» призвели до фактичного виведення активу з ліквідаційної маси ТОВ «Гермес Пром І» та істотно ускладнили можливість задоволення вимог кредиторів. При цьому, укладення договору відступлення права вимоги в умовах неплатоспроможності боржника, за відсутності економічної доцільності та за ціною, що істотно відрізняється від ринкової, свідчить про спрямованість такого правочину на завдання шкоди майновим інтересам кредиторів та має ознаки підозрілого (фраудаторного) правочину у розумінні положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Пром І" в особі ліквідатора Демчана Олександра Івановича залишено без руху; визначено спосіб усунення недоліків та встановлено строк для їх усунення.
Ліквідатор звернувся до суду з заявою про усунення недоліків (вх. № 9876 від 24.04.2026).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановити сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копію ухвали від 27.04.2026.
Зокрема, копії ухвал доставлені до електронного кабінету позивача та першого відповідача в підсистемі “Електронний суд”, про що свідчить залучені до матеріалів справи довідки від 27.04.2026
З метою повідомлення другого відповідача про розгляд справи копію ухвали від 27.04.2026 направлено засобами поштового зв`язку на адресу його реєстрації. Проте, зазначена копія ухвали повертаються на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку “за закінченням терміну зберігання”.
Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.
З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, а останні в розумінні вимог ст. 120, 232 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи.

В процесі розгляду справи, ТОВ «Сегура-Капітал» звернулося до суду з заявою (вх. № 11118/26 від 08.05.26) про закриття провадження у справі, в якій просить суд:
1. Врахувати правові висновки, викладені у постанові Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 та постанові Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 922/3873/23 
2. Закрити провадження у справі № 922/3873/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Пром І» до ТОВ «Сегура-Капітал» та ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.
Зазначена заява обґрунтована з посиланням на те, що у межах цієї ж справи № 922/3873/23 судами вже було досліджено правовідносини, що є предметом даного позову, зокрема обставини укладення та виконання: договору про наміри від 10.11.2020; договору відступлення права вимоги від 15.06.2021; що зазначені обставини були предметом розгляду під час вирішення заяви ліквідатора про притягнення відповідачів до субсидіарної відповідальності, і постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 у справі № 922/3873/23 надано повну правову оцінку діям відповідачів та спірним правочинам, за результатами чого встановлено відсутність підстав для покладення відповідальності на ТОВ «Сегура-Капітал» та ОСОБА_1 , при цьому Постановою Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 922/3873/23 зазначені висновки залишені без змін, а касаційну скаргу ліквідатора — без задоволення.

Ліквідатор надав суду заперечення на заяву про закриття провадження у справі (вх. № 11500/26 від 13.05.26) в якій просить суд відмовити ТОВ «Сегура-Капітал» у задоволенні заяви про закриття провадження у справі №922/3873/23 (922/1206/26).
В обґрунтування своїх заперечень ліквідатор вказує, що ані Східний апеляційний господарський суд, ані Верховний Суд у власних постановах не відмовив ліквідатору ТОВ «Гермес Пром І» у покладенні субсидіарної відповідальності на ТОВ «Сегура-Капітал» та ОСОБА_1 з підстав відсутності протиправності у діях відповідачів, правомірності укладення та виконання спірних правочинів, відсутності шкоди завданої кредиторам, як про це зазначає ТОВ «Сегура Капітал» у заяві про закриття провадження у справі.

Розглянувши заяву ТОВ «Сегура-Капітал», суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ст. 14 ГПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Закриття провадження у справі — це форма закінчення розгляду цивільної, господарської чи адміністративної справи судом без ухвалення остаточного рішення по суті позову. Це відбувається, коли після відкриття справи виявляються обставини, що унеможливлюють судовий розгляд, наприклад після відкриття провадження у справі судом було встановлено наявність такого, що набрало законної сили рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (вказана правова позиція відображена зокрема в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2025 року в справі № 367/644/21 (провадження № 61-1441св24)).
У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Тобто необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає розгляду таких позовів.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення».
Приписи п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України направлені на виключення випадків одночасної наявності декількох судових рішень за позовами одного й того самого позивача (позивачів) до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. 
Закриття провадження в цьому випадку можливе лише за умови, що суд вже розглянув один з таких позовів, і відповідне судове рішення за наслідками такого розгляду набрало законної сили.
В даному випадку, як свідчать матеріали справи, предметом судового розгляду за постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 та постановою Верховного Суду від 22.01.2026 у справі № 922/3873/23 була заява ліквідатора та кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Ел Пі Джі" згідно з якою заявники просили суд покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” у розмірі 3 741 855 грн (три мільйони сімсот сорок одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять гривень) 42 коп. у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства на: 1) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю “Роял-Оіл”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Сегура-Капітал”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Сібоней Сервіс”, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 .
А також стягнути солідарно на ліквідаційний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” грошові кошти в розмірі 3 741 855 грн (три мільйони сімсот сорок одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять гривень) 42 коп., у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” з названих вище осіб.
В даному ж випадку, предметом позову у даній справі є вимоги ліквідатора про визнання недійсними договору про наміри від 10.11.2020, договору відступлення права вимоги від 15.06.2021 та стягнення грошових коштів сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” на виконання умов договору про наміри.
Таким чином, предмет позову у даній справі та предмет вимоги за заявою про субсидіарну відповідальність у даній справі не є тотожними. При цьому, хоча однією з підстав для подання заяви про субсидіарну відповідальність і були обставини наведені ліквідатором у позові, однак, в контексті наявності різних вимог за заявою про субсидіарну відповідальність та за позовною заявою, зазначене свідчить про безпідставність доводів ТОВ «Сегура-Капітал» про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також в процесі розгляду справи, ТОВ «Сегура-Капітал» надало суду відзив на позовну заяву (вх. № 11288/26 від 11.05.26) в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ліквідатора ТОВ «Гермес Пром І» Демчана О.І. до ТОВ «Сегура-Капітал» про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків недійсності в повному обсязі.
В обґрунтування своїх заперечень ТОВ «Сегура-Капітал» вказує, що дійсно, 10.11.2020 між ТОВ “Гермес Пром І” та ТОВ «Сегура-Капітал» було укладено договір про наміри, відповідно до умов якого ТОВ «Сегура-Капітал» зобов`язалося відчужити на користь ТОВ “Гермес Пром І” не пізніше 30.11.2021 певне нерухоме майно вартістю, за яке ТОВ “Гермес Пром І” перерахувало на користь ТОВ «Сегура-Капітал» 3 680 000,00 грн. Однак, в подальшому, ТОВ «Сегура-Капітал» уклало з АТ «ОКСІ БАНК» договір відступлення право вимоги за Кредитним договором № 014/0076/74/73926 від 27.04.2007 та договори про відступлення права вимоги за договорами іпотеки № 1336 та № 1337 згідно з умовами яких в іпотеку передано нерухоме майно з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/63206, і саме це майно ТОВ «Сегура-Капітал» зобов`язалося відчужити на користь ТОВ “Гермес Пром І” згідно з умовами договору про наміри від 10.11.2020.
ТОВ «Сегура-Капітал» вказує, що на виконання вказаних договорів ТОВ «Сегура-Капітал» було перераховано на користь АТ «ОКСІ БАНК» 1 570 750,00 грн. та 1 339 000, 00 грн. відповідно, при цьому на даний час ТОВ «Сегура-Капітал», як новим кредитором та іпотекодержателем, проводиться претензійна позовна робота стосовно нерухомого майна яке передано іпотеку, після чого буде виконано умови договору про наміри в повному обсязі.
Також ТОВ «Сегура-Капітал» зазначає, що в процесі розгляду заяви ліквідатора та ініціюючого кредитора про покладення субсидіарної відповідальності, судами трьох інстанцій у відповідних судових рішеннях було ретельно досліджено фінансово-господарські відносини між ТОВ «Гермес Пром І» та ТОВ «Сегура-Капітал», зокрема договори про наміри та відступлення права вимоги, при цьому судами було констатовано відсутність ознак доведення до банкрутства у діях сторін, реальність здійснених господарських операцій та наявність відповідних платежів, відсутність наміру завдати шкоди кредиторам.

Ліквідатор надав суду відповідь на відзив (вх. № 11977/26 від 19.05.26) в якій наполягає на задоволенні заявленого позову в повному обсязі.
Зокрема, ліквідатор вказує, що відмова у задоволенні касаційної скарги ліквідатора ТОВ «Гермес Пром І» Верховним Судом у постанові від 22.01.2026 у справі № 922/3873/23 полягала, у тому, що субсидіарна відповідальність може бути покладена на юридичну чи фізичну особу, у випадку визнання правочинів між сторонами недійсними на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, що попередньо не було зроблено ліквідатором ТОВ «Гермес Пром І». Таким чином, правові позиції Верховного Суду свідчать про можливість визнання недійсними правочинів боржника навіть після розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства
Також ліквідатор наполягає, що оспорені ним договори є фраудаторними, оскільки укладені саме з метою завдання шкоди кредиторам. Зокрема, договір про наміри ТОВ «Сегура-Капітал» не може виконати понад 5 років, при цьому у разі визнання Господарським судом Харківської області недійсним договору відступлення права вимоги від 15.06.2021 ТОВ «Гермес Пром І» матиме актив у виді вимоги до ТОВ «Сегура-капітал» у розмірі 3 800 000,00 грн.

ТОВ «Сегура-Капітал» надало до суду заперечення (вх. № 12064/26 від 19.05.26) в яких наполягає на відмові в задоволенні заявленого позову, та, зокрема, зазначає, що постанова Верховного Суду від 22.01.2026 у справі №922/3873/23 жодним чином не встановлює факту фраудаторності оспорюваних договорів, більше того, під час розгляду питання про субсидіарну відповідальність судами вже було констатовано реальність здійснення господарських операцій, наявність відповідних платежів та відсутність наміру завдати шкоди кредиторам.
ТОВ «Сегура-Капітал» також зазначає, що воно діяло як добросовісний учасник господарських відносин. На виконання укладених договорів відступлення права вимоги за кредитними та іпотечними договорами з АТ «ОКСІ БАНК» , ТОВ «Сегура-Капітал» перерахувало на користь банківської установи кошти в розмірі 1 570 750,00 грн та 1 339 000,00 грн відповідно. Це, на думку ТОВ «Сегура-Капітал», беззаперечно свідчить про реальний рух коштів, спрямованість дій останнього на настання реальних правових наслідків та повну відсутність ознак «виведення» активів боржника.

Кредитор – ТОВ “Оптімус Ел Пі Джі” надав суду письмові пояснення (вх. № 14010/26 від 09.06.26) в яких наполягає на обґрунтованості заявленого позову з підстав викладених ліквідатором в цьому позові

Розглянувши матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.
Як зазначає ліквідатор в позовній заяві, в ході проведення ліквідаційної процедури ТОВ «Гермес Пром І» ним встановлено обставини, які свідчать про виведення майна з балансу банкрута з метою завдання збитків кредиторам ТОВ «Гермес Пром І» через заінтересованих осіб, а саме ТОВ «Сегура-Капітал» та ОСОБА_1 .
Як свідчать матеріали справи, станом на дату виникнення боргу у ТОВ “Гермес Пром І” перед ТОВ “Оптімус Ел Пі Джі” керівником ТОВ “Гермес Пром І” був ОСОБА_3 (період виконання повноважень керівника з 16.10.2019 по 04.06.2021), а учасником ТОВ “Гермес Пром І” за аналогічний період була дружина ОСОБА_3 – ОСОБА_4 . Зазначені обставини підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі – ЄДРЮОФОПГО) від 09.01.2024 №119189534619 та №420298892667. 
В подальшому, з 04.06.2021 керівником та засновником ТОВ “Гермес Пром І” значиться ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОПГО від 09.01.2024 за кодом 119189534619. 
Відтак, як зазначає ліквідатор, керівники ТОВ “Гермес Пром І” ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також учасник боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали вирішальний вплив на прийняття управлінських рішень ТОВ “Гермес Пром І”.
Разом з тим, відповідно до витягів від 21.02.2024 №239465569038 та №359199088857 станом на дату укладення договору про наміри від 10.11.2020 єдиним засновником ТОВ “Сегура-Капітал” значилося ТОВ “Сібоней Сервіс”, засновниками якого, у свою чергу, серед 11 засновників, значилися:
1. ОСОБА_2 (частка у статутному капіталі 9,00 %);
2. син ОСОБА_2 – ОСОБА_14 (частка у статутному капіталі 9,00 %);
3. дочка ОСОБА_2 – ОСОБА_5 (частка у статутному капіталі 9,00 %).
Таким чином, загальна частка членів сім`ї Цепелевські у статутному капіталі 27% за рахунок якої останні могли впливати при прийнятті рішень загальними зборами учасників товариства.
Частина 1 Статті 45 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” визначає, що Правочин вважається правочином, щодо якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), якщо він укладається товариством з будь-ким із таких осіб:
1) посадовою особою товариства або її афілійованою особою;
2) учасником, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє часткою, що становить 20 відсотків статутного капіталу товариства, або його афілійованими особами;
3) юридичною особою, в якій будь-яка з осіб, передбачених пунктами 1 і 2 цієї частини, є членом органу товариства;
З огляду на вищевказане, ліквідатор вважає, що ТОВ “Сегура-Капітал”, ТОВ “Сібоней Сервіс” та ТОВ “Гермес Пром І” є заінтересованими особами через – ОСОБА_2 , та її дітей – ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .
Крім того, ОСОБА_1 є рідною сестрою колишнього керівника ТОВ “Гермес Пром І” - ОСОБА_3 

Матеріали справи також свідчать про те, що 10.11.2020 між ТОВ «Сегура-Капітал» (Сторона-1) в особі директора ОСОБА_11 та ТОВ «Гермес Пром І» (Сторона-2) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір про наміри. 
Відповідно до п. 3 договору, Сторона-1 (ТОВ «Сегура-Капітал») зобов`язується відчужити на користь Сторони-2 (ТОВ «Гермес Пром І») не пізніше 30.11.2021: 
- Будівлю № 1 пансіонату сімейного відпочинку загальною площею 238,6 кв.м. житловою площею 100,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . 
- Майнові права на: 
квартиру  
АДРЕСА_3 розрахунковою площею 105,10 кв. м., на 8-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою:  
АДРЕСА_4 розрахунковою площею 106,38 кв. м., на 12-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 
Відповідно до п. 3.4. договору, узгоджена сторонами ціна відчуження нерухомого майна не має перевищувати 3 680 000,00 грн, що за курсом НБУ станом на 10.11.2020 є еквівалентом 130 906,81 доларів США. 
Відповідно до п. 5.1. договору, у разі не укладення Стороною-1 зі Стороною-2 договору купівлі продажу у строк передбачений п.3.1. цього попереднього договору, Сторона-1 повертає Стороні-2 грошові кошти протягом 20 (двадцяти) банківських днів. 
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, 10.11.2020 ТОВ «Гермес Пром І» було перераховано на користь ТОВ «Сегура-Капітал» 3 680 000,00 грн як оплату за нерухоме майно відповідно до договору про наміри від 10.11.2020. 
Зазначене підтверджується випискою по банківському рахунку ТОВ «Гермес Пром І», а саме № НОМЕР_2 відкритому в АТ «Скай Банк».
Як зазначає ліквідатор, будь-які подальші дії, які б свідчили про реальність зазначеного правочину щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, повернення перерахованих кошті чи звернення ТОВ «Гермес Пром І» до суду з позовними заявами для захисту порушеного права про визнання права власності на нерухоме майно або стягнення на корить ТОВ «Гермес Пром І» 3 680 000,00 грн, будь-яким із керівників ТОВ «Гермес Пром І» у період з 10.11.2020 не вчинялися.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, 10.11.2020 (тобто в день укладання між ТОВ «Сегура-Капітал» та ТОВ «Гермес Пром І» договору про наміри) між ТОВ “Сегура-Капітал” та АТ “ОКСІ БАНК” було укладено договір відступлення право вимоги за Кредитним договором № 014/0076/74/73926 від 27.04.2007 року (разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього), що укладений між Відкритим акціонерним товариством “Райффайзен Банк Аваль” (правонаступником якого є Первісний кредитор) та ОСОБА_16 .
12.11.2020 між ТОВ “Сегура-Капітал” та АТ “ОКСІ БАНК” було укладено договір відступлення право вимоги за договором іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №1337, яким передано право вимоги на заставне майно відповідно до договору Іпотеки посвідченого 09.07.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. за реєстровим №5145, яким в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0076/74/73926 від 27.04.2007 року, що укладений між Відкритим акціонерним товариством “Райффайзен Банк Аваль” та ОСОБА_16 , згідно якого передано в іпотеку будівля № 1 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,6 кв.м. в тому числі житловою площею 100,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 
10.11.2020 між ТОВ “Сегура-Капітал” та АТ “ОКСІ БАНК” було укладено договір про відступлення право вимоги за Кредитним договором № 014/0054/74/63206 від “ 16” серпня 2006 р. (разом з додатками, а також додатковими угодами/ договорами до нього), що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком “Аваль” (правонаступником якого є Первісний кредитор) та ОСОБА_17 . 
12.11.2020 між ТОВ “Сегура-Капітал” та АТ “ОКСІ БАНК” було укладено договір відступлення право вимоги за договором іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №1336, яким передано право вимоги на заставне майно відповідно до договору Іпотеки посвідченого 16.08.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим №2600, яким в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/63206 від 16.06.2006 року, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком “Аваль” та ОСОБА_17 , згідно якого передано в іпотеку Майнові права на: квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 розрахунковою площею 105,10 кв.м., на 8-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_8 розрахунковою площею 106,38 кв.м., на 12-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 . 
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вказаних договорів ТОВ “Сегура-Капітал” було перераховано на користь АТ “ОКСІ БАНК” 1 570 750,00 грн. та 1 339 000, 00 грн. відповідно.
Як зазначає ТОВ “Сегура-Капітал”, на даний час ним, як новим кредитором та іпотекодержателем проводиться претензійна позовна робота стосовно нерухомого майна яке передано іпотеку, після чого буде виконано умові договору про наміри від 10.11.2020 в повному обсязі. 
Також з цього приводу ТОВ “Сегура-Капітал” звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 5-2 Розділу IV Закону України «Про іпотеку» - У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. ТОВ “Сегура-Капітал” вказує, що зазначене в свою чергу унеможливлює застосувати примусове позасудове врегулювання вказаних зобов`язань.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, 15.06.2021 між ТОВ «Гермес Пром І» (Первісний кредитор) в особі директора ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_1 (Новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги. 
Відповідно до абз. 5 п. 1.1. договору про відступлення права вимоги, у цьому договорі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: 
«Документація» - це: 
- Договір про наміри від 10.11.2020, що укладений між первісним кредитором та ТОВ «Сегура-Капітал», код ЄДРПОУ 41617928;
- Платіжне доручення № 332 від 10.11.2020;
- Платіжне доручення №333 від 10.11.2020;
- Платіжне доручення №337 від 10.11.2020;
- Інші документи, що надаються за згодою Сторін. 
Відповідно до п.2 .1. договору про відступлення права вимоги, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за договором про наміри, а новий кредитор заміняє первісного кредитора, як сторону договору про наміри та приймає на себе всі його права та обов`язки за ними. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість права вимоги, що відступається в порядку та на умовах, передбачених договором. 
Відповідно до п. 3.1. договору про відступлення права вимоги, вартість прав вимоги за договором становить 3 680 000,00 грн. 
Відповідно до п. 3.2. договору про відступлення права вимоги, новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору винагороду за права вимоги, в розмірі 368 000,00 грн, не пізніше 15.08.2021 шляхом переказу коштів на рахунок первісного кредитора № НОМЕР_2 відкритого в АТ «Скай Банк». 
Відповідно до п. 3.3. договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор не повертає новому кредитору сплачену останнім винагороду за права вимоги, вказану в пункті 3.2. цього Договору за будь яких обставин, в тому числі у випадку виникнення обставин, передбачених п. 4.1.8., 2.3. цього Договору, крім випадку, коли буде встановлено, що договір про наміри був визнаний недійсним до або у дату укладення договору. 
Відповідно до п. 5.1. договору про відступлення права вимоги, в дату відступлення права вимоги за кредитним договором згідно умов договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складають акт приймання-передачі, що є додатком № 3 до договору. 
Відповідно до акту приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 15.06.2021 ТОВ «Гермес Пром І» в особі директора ОСОБА_2 передало, а ОСОБА_1 прийняла документацію у складі:
- Договір про наміри від 10.11.2020, що укладений між первісним кредитором та ТОВ «Сегура-Капітал», код ЄДРПОУ 41617928;
- Платіжне доручення № 332 від 10.11.2020;
- Платіжне доручення №333 від 10.11.2020;
- Платіжне доручення №337 від 10.11.2020;
- Інші документи, що надаються за згодою Сторін. 

При зверненні до суду з позовом у даній справі ліквідатор просить суд визнати недійсними договір про наміри від 10.11.2020 укладений між ТОВ “Сегура-Капітал” та ТОВ “Гермес Пром І”, визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 15.06.2021 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ “Гермес Пром І” та стягнути з ТОВ “Сегура-Капітал” на користь ТОВ “Гермес Пром І” грошові кошти у розмірі 3680000,00 грн, сплачені ТОВ “Гермес Пром І” на виконання договору про наміри від 10.11.2020.
Як зазначає ліквідатор, станом на дату укладення оспорюваного правочину ТОВ «Гермес Пром І» мало непогашену заборгованість перед ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі» за договором №200120-1 від 20.01.2020 за поставку скрапленого газу, що підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 16.08.2021 у справі №922/1837/21. З зазначеного рішення вбачається, що поставки товару за вказаним договором на користь ТОВ «Гермес Пром І» розпочалися у квітні 2020 року та закінчилися 31.10.2020 . Неоплаченим залишився товар поставлений 31.10.2020 на суму 3 005 151,19 грн. Видаткові накладені на поставку зазначено товару були підписані сторонами 26.06.2020, 27.06.2020, 02.07.2020, 04.07.2020 та 06.07.2020 . Крім того, з зазначеного рішення вбачається, що станом на 31.10.2020 у боржника уже існувала заборгованість за попередньо поставлений товар на суму більше 200 тисяч грн. В подальшому, саме у зв`язку із наявністю зазначеної заборгованості ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі» подано заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до Господарського суду Харківської області. 
З огляду на викладені обставини ліквідатор вказує, що фактично договір про наміри від 10.11.2020 вчинено у період коли настав строк виконання зобов`язання перед ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі» - 31.10.2020, а зазначене, на думку ліквідатора, доводить, що колишнє керівництво ТОВ «Гермес Пром І» знало про настання терміну виконання основного зобов`язання перед кредитором, проте вчиняло дії щодо виведення коштів з рахунку банкрута шляхом укладення договору про наміри задля подальшого уникнення розрахунку з кредиторами. 
З огляду на викладене ліквідатор вважає, що ТОВ «Гермес Пром І», усвідомлюючи наявність непогашеної заборгованості перед ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі», вчинило дії спрямовані на виведення активів з метою уникнення виконання зобов`язань, зокрема шляхом укладання договору про наміри від 10.11.2020 та сплати на його виконання грошових коштів в сумі 3 680 000,00 грн.
Також ліквідатор вказує, що у зазначений період ТОВ «Гермес Пром І» уклало правочин, який не був спрямований на реальне виникнення прав та обов`язків між його сторонами, у результаті такого правочину боржник безпідставно відмовився від належного йому активу у розмірі 3 680 000,00 грн, передавши право вимоги на користь платоспроможної юридичної особи ТОВ «Сегура-Капітал» - ОСОБА_1 . При цьому договір про відступлення права вимоги було укладено за ціною, яка не відповідає ринковій вартості відповідного активу, не є економічно обґрунтованою та суперечить принципам добросовісності, розумності й звичайній господарській практиці. 
Ліквідатора наполягає на тому, що обидва вищенаведені договори були укладені заінтересованими особами.
Ліквідатор вважає, що такі дії не мали на меті отримання економічної вигоди для ТОВ «Гермес Пром І», а навпаки, призвели до погіршення його майнового стану та зменшення активів, за рахунок яких могли бути задоволені вимоги кредитора - ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі».
З огляду на викладене, ліквідатор вважає, що договір про наміри від 10.11.2020 укладений між ТОВ “Сегура-Капітал” та ТОВ “Гермес Пром І”, та договір відступлення права вимоги від 15.06.2021 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ “Гермес Пром І” має ознаки фраудаторних правочинів , оскільки були вчинені ТОВ “Гермес Пром І” очевидно недобросовісно та зловживаючи правами стосовно кредиторів спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог таких кредиторів, зокрема ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі».

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК України. 
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є: справедливість, добросовісність та розумність. 
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 
Відповідно до частини 1 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог. 
Згідно з частиною 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування. 
Відтак, приписи статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надають можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам цивільного та господарського законодавства, проте вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 920/10/21 (920/868/21))
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.09.2022 по справі №910/16579/20 щодо визнання недійсним договору, вчиненого боржником з метою використання права «на зло» , дійшла наступних висновків: 
«10.34. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що правочини, які вчиняються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути неправомірною та недобросовісною. Отже, правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (див. постанову Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02 червня 2021 року у справі № 904/7905/16, пункт 153). Відтак правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними і зводяться до зловживання правом. 
10.35. Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди іншим учасникам цивільних правовідносин, задля приховування дійсного наміру сторін при вчиненні правочину є очевидним використанням приватноправового інструментарію всупереч його призначенню та за своєю суттю є «вживанням права на зло». За таких умов недійсність договору як приватноправова категорія є інструментом, який покликаний не допускати, або припиняти порушення цивільних прав та інтересів, або ж їх відновлювати». 
Недійсність договору як приватно - правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17). 
У постанові Верховного Суду у справі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 908/1390/19(908/2964/21) від 22.05.2025, суд прийшов до наступних висновків: 
«87. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом". 
88. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України ) 
89. Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.» 
Таким чином, особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову і фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може. 
Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності), після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора". 
Отже, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17)). 

В Постанова КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №755/17944/18 судом зроблено висновок, договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. 
Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно- правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.
Аналогічна правова позиція відображена і в п. 10.38 постанови ВП ВС від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.

В контексті вищенаведеного, надаючи правову оцінку укладеному між ТОВ “Сегура-Капітал” та ТОВ “Гермес Пром І” договору про наміри від 10.11.2020, суд зазначає та враховує при прийнятті рішення наступне. 
Як вже зазначалося, станом на дату виникнення боргу у ТОВ “Гермес Пром І” перед ТОВ “Оптімус Ел Пі Джі” керівником ТОВ “Гермес Пром І” був ОСОБА_3 (період виконання повноважень керівника з 16.10.2019 по 04.06.2021). Зазначені обставини підтверджуються витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі – ЄДРЮОФОПГО) від 09.01.2024 №119189534619 та №420298892667. 
З 04.06.2021 керівником та засновником ТОВ “Гермес Пром І” значиться ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОПГО від 09.01.2024 за кодом 119189534619. 
Разом з тим, відповідно до витягів від 21.02.2024 №239465569038 та №359199088857 станом на дату укладення договору про наміри від 10.11.2020 єдиним засновником ТОВ “Сегура-Капітал” значилося ТОВ “Сібоней Сервіс”, засновниками якого, у свою чергу, серед 11 засновників, значилися:
1. ОСОБА_2 (частка у статутному капіталі 9,00 %);
2. син ОСОБА_2 – ОСОБА_14 (частка у статутному капіталі 9,00 %);
3. дочка ОСОБА_2 – ОСОБА_5 (частка у статутному капіталі 9,00 %).
Таким чином, загальна частка членів сім`ї Цепелевські у статутному капіталі 27% за рахунок якої останні могли впливати при прийнятті рішень загальними зборами учасників товариства.
З огляду на наведене, ліквідатор вважає, що ТОВ "Сегура-Капітал", ТОВ "Сібоней Сервіс" та ТОВ "Гермес Пром І" є заінтересованими особами через – ОСОБА_2 та її дітей – ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .
При цьому ліквідатор вважає, що договір про наміри від 10.11.2020 було укладено заінтересованими особами, і така позиція грунтується на наявності родинних зв`язках ОСОБА_2 , загальній частці сімї Цепелевські у статутному капіталі ТОВ "Сібоней Сервіс" у розмірі 27% та їх вирішальний вплив на прийняття рішень загальних зборів учасників цього товариства.
Однак, з цього приводу суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.
Відповідно до ст. 167 ГК України (в редакції до 01.01.2023) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" унормовано, що розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.
Отже, корпоративне право особи на управління товариством реалізується шляхом участі в загальних зборах, на яких вирішуються питання діяльності товариства.
Разом з цим, ліквідатор в процесі розгляду даної справи не зазначив та не підтвердив належними доказами тих обставин, на які саме рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сібоней Сервіс" сім`я Цепелевські мала вирішальний вплив через формування більшості голосів.
Суд також зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких рішень загальних зборів ТОВ "Сібоней Сервіс" щодо вирішення питання укладання договору про наміри від 10.11.2020, а сам по собі факт наявності у сім`ї Цепелевські частки у статутному капталі товариства в розмірі 27% не може свідчити про наявність у цих осіб безумовної можливості вливати на укладення правочинів від імені товариства без необхідності прийняття загальними зборами відповідного рішення.
Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому законом та статутом товариства. Учасники товариства беруть участь у загальних зборах учасників особисто або через своїх представників. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно, чи із застосовуванням інших засобів електронної ідентифікації.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.
Статтею 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Частиною 3 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" закріплено, що рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених п.п. 4, 5, 9, 10, 14 ч. 2 ст. 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень Статуту ТОВ "Сібоней Сервіс" органами управління та контролю товариства є Загальні збори учасників та директор.
Крім того, Статутом ТОВ "Сібоней Сервіс" передбачено, що до компетенції Загальних зборів учасників відноситься:
- внесення змін до Статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту;
- зміна розміру Статутного капіталу;
- прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення, затвердження порядку припинення, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
- затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника;
- перерозподіл часток між учасників товариства у випадках, передбачених чинним законодавством України;
- створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності;
- прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника товариства, - приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Рішення з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства які мають право голосу з відповідних питань.
Питання не врегульовані цим Статутом, вирішуються у відповідності з чинним законодавством.
З наведеного вбачається, що сім`я Цепелевські дійсно станом на момент укладання договору про наміри від 10.11.2020 володіла часткою у статутному капіталі ТОВ "Сібоней Сервіс" у розмірі 27%, однак вона не могла здійснювати вплив на прийняття рішень загальними зборами учасників ТОВ "Сібоней Сервіс", оскільки не мала у володінні більше 50% статутного капіталу цього товариства, а отже, рішення мало прийматися більшістю голосів всіх учасників товариства.
Крім того, як вже вказувалося раніше, заборгованість перед ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі" у ТОВ "Гермс Пром І" виникла у період з квітня 2020 року по 31.10.2020 за керівництва ОСОБА_3 та володіння товариством дружини керівника ОСОБА_4 , тобто майже за 5 місяців до дня набуття у власність частки та переходу ТОВ "Гермс Пром І" в управління ОСОБА_2 .
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ліквідатором не доведено у встановленому порядку того, що ТОВ "Сегура-Капітал", ТОВ "Сібоней Сервіс" та ТОВ "Гермс Пром І" є заінтересованими особами.
З цього приводу суд також враховує позицію Східного апеляційного господарського суду, викладену в Постанові від 06.08.2025 по справі № 922/3873/23, згідно з якою судом апеляційної інстанції також досліджувалося відповідне питання, при цьому суд також дійшов висновку про недоведеність ліквідатором того, що ТОВ "Сегура-Капітал", ТОВ "Сібоней Сервіс" та ТОВ "Гермс Пром І" є заінтересованими особами.
Зазначене ж в свою чергу свідчить і про безпідставність доводів ліквідатора про укладання договору про наміри від 10.11.2020 заінтересованими особами.

Ліквідатор в позовній заяві також стверджує, що внаслідок укладання договору про наміри від 10.11.2020 та виведення 3680000,00 грн на користь ТОВ "Сегура-Капітал" було завдано збитки реальному кредитору боржника - ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі", адже перерахування зазначених коштів кредитору, замість їх спрямування на досягнення незрозумілих, окрім як виведення активу на підконтрольних осіб, економічних цілей для боржника, призвело б до продовження ведення ТОВ "Гермес Пром І" господарської діяльності та, як наслідок, не призвело б до відкриття провадження у даній справі про банкрутство. У зв`язку з цим, ліквідатор вважає, що укладання договору про наміри та перерахування коштів у розмірі 3680000,00 грн на користь ТОВ "Сегура-Капітал" було вчинено з єдиною метою - уникнення здійснення розрахунків з кредиторами.
Однак, суд критично ставиться до наведених доводів ліквідатора. 
Судом встановлено, що станом на дату укладення договору про наміри від 10.11.2020 ТОВ «Гермес Пром І» дійсно вже мало непогашену заборгованість перед ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі» за договором №200120-1 від 20.01.2020 за поставку скрапленого газу, як про це стверджує ліквідатор. Зазначене підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 16.08.2021 у справі № 922/1837/21. При цьому, з вказаного рішення вбачається, що поставки товару за вказаним договором на користь ТОВ «Гермес Пром І» розпочалися у квітні 2020 року та закінчилися 31.10.2020. Неоплаченим залишився товар поставлений до 31.10.2020 на суму 3005151,19 грн. Видаткові накладені на поставку зазначено товару були підписані сторонами 26.06.2020, 27.06.2020, 02.07.2020, 04.07.2020 та 06.07.2020 . Крім того, з зазначеного рішення вбачається, що станом на 31.10.2020 у боржника уже існувала заборгованість за попередньо поставлений товар на суму більше 200 тисяч грн. В подальшому, саме у зв`язку із наявністю зазначеної заборгованості ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі» подано заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство в межах даної справи.
Разом з тим, судом також встановлено, що само по собі укладання договору про наміри та перерахування на його виконання коштів у розмірі 3680000,00 грн на користь ТОВ "Сегура-Капітал" не свідчить про те, що грошові кошти були виведені з ТОВ «Гермес Пром І», або якимось іншим чином зменшився розмір активів названого підприємства, оскільки на підставі вказаного договору в подальшому мав бути укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ТОВ «Гермес Пром І» мав набути право власності на об`єкти нерухомості.
При цьому, матеріали справи не містять та ліквідатором суду не надано будь-яких доказів того, що об`єкти нерухомості, які мали бути передані ТОВ "Сегура-Капітал" у власність ТОВ «Гермес Пром І» на підставі договору купівлі-продажу, були придбані (або мали придбатися) ТОВ «Гермес Пром І» за економічно необґрунтованими цінами. Таким чином, в даному випадку відсутні підстави вважати, що з укладанням договору про наміри від 10.11.2020 якимось чином зменшилися активи ТОВ «Гермес Пром І».
При цьому, як свідчать матеріали справи, ТОВ "Сегура-Капітал" є небанківською фінансовою установою, предметом діяльності якої, відповідно до Статуту є:
- надання послуг з фінансового лізингу;
- надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту;
- надання гарантій та поручительств;
- надання послуг з факторингу, що становить виключну діяльність товариства та здійснюється за умови дотримання вимог законодавства про фінансові послуги, у тому числі суміщення надання певних видів фінансових послуг та здійснює таку діяльність лише після отримання відповідної ліцензії.
Як зазначає ТОВ "Сегура-Капітал", станом на 10.11.2020 воно мало всі необхідні ліцензії для здійснення своєї діяльності. Органи управління та посадові особи були погоджені відповідними контролюючими органами в тому числі Національним банком України, проходило щорічні аудиторські перевірки, звіти за результатами яких подавались, були прийняті та затверджені НБУ, а також, податкові перевірки за результатами податкових та фінансових звітів. 
Зазначена інформація та відповідні документи є в публічному доступі відповідно до вимог профільного законодавства.
При цьому, як вже зазначалося, відповідно до п. 3 договору про наміри від 10.11.2020, Сторона-1 (ТОВ «Сегура-Капітал») зобов`язується відчужити на користь Сторони-2 (ТОВ «Гермес Пром І») не пізніше 30.11.2021: 
- Будівлю № 1 пансіонату сімейного відпочинку загальною площею 238,6 кв.м. житловою площею 100,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . 
- Майнові права на: 
квартиру № 167 розрахунковою площею 70,72 кв. м., на 20-му поверсі будинку № 1 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою:  
АДРЕСА_9 розрахунковою площею 105,10 кв. м., на 8-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою:  
АДРЕСА_4 розрахунковою площею 106,38 кв. м., на 12-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато 5/1 
Як свідчать матеріали справи, дане нерухоме майно є іпотечним забезпеченням за кредитними договорами укладеним між ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” та ОСОБА_16 .
Відповідно до п. 3.4. договору, узгоджена сторонами ціна відчуження нерухомого майна не має перевищувати 3 680 000,00 грн, що за курсом НБУ станом на 10.11.2020 є еквівалентом 130 906,81 доларів США. 
10.11.2020 ТОВ «Гермес Пром І» було перераховано на користь ТОВ «Сегура-Капітал» 3 680 000,00 грн як оплату за нерухоме майно згідно договору про наміри від 10.11.2020.
З огляду на викладені обставини, ТОВ «Гермес Пром І» набуло право вимоги виконання ТОВ «Сегура-Капітал» умов договору про наміри шляхом укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна до 30.11.2021.
Крім того, як вже зазначалося, в зв`язку з укладанням між ТОВ «Гермес Пром І» та ТОВ «Сегура-Капітал» договору про наміри від 10.11.2020 та сплатою ТОВ «Гермес Пром І» коштів на його виконання, ТОВ «Сегура-Капітал»:
- 10.11.2020 уклало з АТ "Оксі Банк" договір відступлення право вимоги за Кредитним договором №014/0076/74/73926 від 27.04.2007 (разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього), що укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_16 ;
- 12.11.2020 уклало з АТ "Оксі Банк" договір відступлення право вимоги за договором іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №1337, яким передано право вимоги на заставне майно відповідно до договору Іпотеки посвідченого 09.07.2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. за реєстровим №5145, яким в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0076/74/73926 від 27.04.2007, що укладений між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_16 , згідно якого передано в іпотеку будівля №1 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,6 кв.м. в тому числі житловою площею 100,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 10.11.2020 уклало з АТ "Оксі Банк" договір про відступлення право вимоги за Кредитним договором №014/0054/74/63206 від 16.08.2006 (разом з додатками, а також додатковими угодами/договорами до нього), що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є первісний кредитор) та ОСОБА_17 .
- 12.11.2020 уклало з АТ "Оксі Банк" договір відступлення право вимоги за договором іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим №1336, яким передано право вимоги на заставне майно відповідно до договору Іпотеки посвідченого 16.08.2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим №2600, яким в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/0054/74/63206 від 16.06.2006, що укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та ОСОБА_17 , згідно якого передано в іпотеку Майнові права на: квартиру АДРЕСА_6 ; квартиру АДРЕСА_7 розрахунковою площею 105,10 кв.м., на 8-му поверсі будинку № 2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 ; квартиру № 97 розрахунковою площею 106,38 кв.м., на 12-му поверсі будинку №2 багатоповерхового житлового комплексу із вбудованими приміщеннями й підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_5 .
Зазначені права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки були передані АТ "Райффайзен Банк Аваль" та набуті АТ "Оксі Банк" за аналогічними договорами за ціною, що була встановлена АТ "Райффайзен Банк Аваль", як початковим власником активу, що є звичайною практикою не тільки комерційних банківських установ, а й Держави в цілому, яка за аналогічним принципом розпродавала активи збанкрутілих банків через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та продовжує це робити й по сьогодні.
На виконання вказаних договорів ТОВ "Сегура-Капітал" було перераховано на користь АТ "Оксі Банк" 1 570 750,00 грн та 133 900,00 грн відповідно.
Таким чином, отримані ТОВ "Сегура-Капітал" грошові кошти від ТОВ "Гермес Пром І" на підставі укладеного договору про наміри носили цільовий характер та були використані ТОВ "Сегура-Капітал" на придбання зазначених вище активів.
Вказане в свою чергу також свідчить про реальність укладеного між ТОВ «Гермес Пром І» та ТОВ «Сегура-Капітал» договору про наміри від 10.11.2020, спрямованість дій сторін договору на настання реальних правових наслідків та відповідно про безпідставність доводів ліквідатора про виведення ТОВ «Гермес Пром І» грошових коштів шляхом укладання цього договору та набуття ТОВ "Сегура-Капітал" грошових коштів ТОВ "Гермес Пром І" на підставі штучно створеного правочину.
Окремо з цього приводу суд також враховує позицію Східного апеляційного господарського суду, викладену в Постанові від 06.08.2025 по справі № 922/3873/23, згідно з якою судом апеляційної інстанції також досліджувалося питання реальності договору про наміри від 10.11.2020 та виведення ТОВ «Гермес Пром І» грошових коштів на підставі цього договору. Постанова приймалася за результатами розгляду заяви ліквідатора та кредитора про покладення субсидіарної відповідальності яка в відповідній частині фактично гуртувалася на тих же доводах, які покладено в основу позову ліквідатора по даній справі.
За результатами такого розгляду колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила що правовідносини між ТОВ «Гермес Пром І» та ТОВ "Сегура-Капітал" щодо укладання та виконання договору про наміри від 10.11.2020 мали реальний характер, а ліквідатором не доведено, яким чином вчинені ТОВ "Сегура-Капітал" (у тому числі його учасниками) дії вплинули та пов`язані з виникненням обставин неплатоспроможності боржника, доведення його до банкрутства.
Правомірність та обґрунтованість такої позиції підтверджена Верховним судом у постанові від 22.01.2026 по справі № 922/3873/23, згідно з якою Постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 по справі № 922/3873/23 була залишена без змін.
Крім того, як зазначає ТОВ "Сегура-Капітал", на даний час ним, як новим кредитором та іпотекодержателем, проводиться претензійна позовна робота стосовно звернення стягнення на нерухоме майно, яке передано іпотеку, після чого буде виконано умові договору про наміри в повному обсязі.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 №2120-IX розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнено п. 5-2 такого змісту: "5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), ст. 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), ст.ст. 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону".
Таким чином, оскільки на даний час воєнний стан в Україні триває, наведене унеможливлює застосування примусового позасудового врегулювання вказаних зобов`язань.
Окрім того, суд також зазначає та враховує, що відповідно до п. 5.1. договору про наміри від 10.11.2020, у разі не укладення Стороною-1 (ТОВ “Сегура-Капітал”) зі Стороною-2 (ТОВ «Гермес Пром І») договору купівлі продажу у строк передбачений п. 3.1. цього попереднього договору, Сторона-1 повертає Стороні-2 грошові кошти протягом 20 (двадцяти) банківських днів. 
Таким чином, у зв`язку з не укладанням договору купівлі продажу в передбачений строк, ТОВ «Гермес Пром І» може ініціювати питання про повернення сплачених грошових коштів. 
При цьому суд вважає безпідставними посилання ліквідатора в обґрунтування фраудаторності договору про наміри від 10.11.2020 на те, що його ТОВ «Гермес Пром І» було укладено в той час, коли у нього вже була наявна заборгованість перед ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі". Само по собі укладання договору про наміри та сплата коштів на користь ТОВ “Сегура-Капітал” є комерційним ризиком ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі", що в свою чергу не призвело до зменшення активів ТОВ «Гермес Пром І» за рахунок яких в подальшому було б можливим виконання зобов`язань перед ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі", оскільки, за умови обачного ведення господарської діяльності, в результаті укладання договору ТОВ «Гермес Пром І» мав можливість набути право власності на об`єкти нерухомості або ініціювати питання про повернення сплачених грошових коштів.
За таких обставин, не підлягають задоволенню позовні вимоги ліквідатора про визнання недійсним договору про наміри від 10.11.2020 та стягнення з ТОВ “Сегура-Капітал” грошових коштів в сумі 3 680 000,00 грн, отриманих на виконання цього договору.

Щодо позовних вимог ліквідатора про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 15.06.2021.
Як вже зазначалося вище, відповідно до умов договору з відступлення права вимоги від 15.06.2021 ОСОБА_1 набула права вимоги до ТОВ "Сегура-Капітал" за договором про наміри від 10.11.2020, укладеного між ТОВ "Гермес Пром І" та ТОВ "Сегура-Капітал" на суму 3680000,00 грн за ціною 368000,00 грн.
Суд констатує, що наведений вище договір було укладено в той час, коли у ТОВ "Гермес Пром І" вже існував борг перед кредитором ТОВ "Оптімус Ел Пі Джі", та всього через шість днів з моменту зміни (04.06.2021) керівника боржника ОСОБА_3 на ОСОБА_2 .
При цьому, новий кредитор по договору з відступлення права вимоги від 15.06.2021 - ОСОБА_1 , є рідною сестрою колишнього керівника ТОВ "Гермес Пром І" ОСОБА_3 .
Разом з тим, в результаті укладання цього договору ТОВ "Гермес Пром І" фактично безпідставно відмовилось від належного йому активу у розмірі 3 680 000,00 грн, передавши право вимоги на користь платоспроможної юридичної особи ТОВ «Сегура-Капітал» - ОСОБА_1 та відповідно до умов договору отримавши за цю передачу винагороду в сумі 368 000,00 грн, що є в десять разів менше від тієї ціни (3680000,00 грн), за яку ТОВ "Гермес Пром І" набув право вимоги до ТОВ "Сегура-Капітал" на нерухоме майно лише 7 місяців тому.
При цьому договір про відступлення права вимоги було укладено за ціною, яка не відповідає ринковій вартості відповідного активу, не є економічно обґрунтованою та суперечить принципам добросовісності, розумності й звичайній господарській практиці. 
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами ліквідатора про те, що такі дії ТОВ "Гермес Пром І" в особі тодішнього керівника ОСОБА_2 не мали на меті отримання економічної вигоди для ТОВ «Гермес Пром І», а навпаки, призвели до погіршення його майнового стану та зменшення активів, за рахунок яких могли бути задоволені вимоги кредитора - ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі», що в кінцевому випадку могло б запобігти банкрутству ТОВ "Гермес Пром І".
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір відступлення права вимоги від 15.06.2021 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ “Гермес Пром І” має ознаки фраудаторного правочину, оскільки був вчинений ТОВ “Гермес Пром І” очевидно недобросовісно та зловживаючи правами стосовно кредиторів, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог таких кредиторів, зокрема ТОВ «Оптімус Ел Пі Джі».
Роблячи такий висновок, суд також враховує позицію Східного апеляційного господарського суду, викладену в Постанові від 06.08.2025 по справі № 922/3873/23, згідно з якою судом апеляційної інстанції також досліджувалося питання щодо договору відступлення права вимоги від 15.06.2021 та втрати ТОВ «Гермес Пром І» активів на підставі цього договору. Постанова приймалася за результатами розгляду заяви ліквідатора та кредитора про покладення субсидіарної відповідальності яка в відповідній частині фактично гуртувалася на тих же доводах, які покладено в основу позову ліквідатора по даній справі.
Правомірність та обґрунтованість такої позиції підтверджена Верховним судом у постанові від 22.01.2026 по справі № 922/3873/23, згідно з якою Постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 по справі № 922/3873/23 була залишена без змін.
За таких обставин, позов ліквідатора в частині вимог про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 15.06.2021 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При прийнятті даного рішення суд також зазначає, що рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27.09.2001).
У наведеній справі Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
З огляду на викладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1-4 ст. 129 ГПК України, Судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов у даній справі задоволено частково, а саме, до ОСОБА_1 , з останньої на користь ліквідатора підлягають стягненню 2662,40 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 238-241, 247, 331 ГПК України, господарський суд, -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 15.06.2021 укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гермес Пром І” (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 20, корп. 2, кв. 114-А, код 23755480).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво про право на зайняття діяльності арбітражного керуючого № 1732 від 11.11.2015; адреса офісу: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, каб. 17; ІПН: НОМЕР_3 ) 2662,40 грн судового збору. 

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України. 

Суддя		О.І. Байбак