Справа № 523/8301/26
Провадження №2-а/523/118/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2026 р. м. Одеса 

Пересипський районний суд міста Одеси 

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу № 8301/26 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що інспектором ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Стах М.М. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕНА Серії № 7033744, відповідно до якої 16.04.2026 близько 10 год. 19 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Ford Transit», н/з НОМЕР_1 , на 1 км а/д Н14-01, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 8.4б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. 
Однак, ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що під час руху він сумлінно виконував вимоги ПДР, зокрема, здійснив зупинку транспортного засобу перед знаком «Stop», переконався у безпеці руху і лише після цього продовжив рух транспортного засобу.
На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову Серії ЕНА Серії № 7033744 від 16.04.2016, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КпАП України, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суд констатує, що представником відповідача Дейкун І.О. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти даного позову представник відповідача вказує на те, що 16.04.2026 інспектором відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Стах М.М. винесено постанову серії ЕНА № 7033744, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 , притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 340 грн. Так, 16.04.2026 о 10 год. 19 хв. позивач керуючи транспортним засобом Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_1 , по дорозі Н-14-01 1 км, Кіровоградської області, не виконав вимогу знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», та здійснив проїзд не зупиняючи транспортний засіб, чим порушив п.п. 8.4.б ПДР України – порушення вимог знаків пріоритету, і таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії ЕНА Серії № 7033744 від 16.04.2016 за ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову Серії ЕНА Серії № 7033744 від 16.04.2016, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КпАП України, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Однак, у подальшому, після технічної перерви суду, подав до суду заяву, в якій просив суд завершити розгляд даної справи за його відсутності.
Представник відповідача Дейкун І.О. в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд даної справи за відсутності представника відповідача.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.
Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі – ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Судом встановлено, що інспектором ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Стах М.М. було складено постанову Серії ЕНА № 7033744 від 16.04.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Із вказаної постанови вбачається, що 16.04.2026 близько 10 год. 19 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Ford Transit», н/з НОМЕР_1 , на 1 км а/д Н14-01, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п. 8.4б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Згідно п. 8.1 – 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Відповідно до п. 8.4б Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Так, одним із видів знаків пріоритету є знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», відповідно до вимог якого, забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. 
Диспозиція ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Суд констатує, що представником відповідача до відзиву на позову заяву було додано відеозапис, на якому відображено подію, зазначену в оскаржуваній постанові Серії ЕНА № 7033744 від 16.04.2026.
Зокрема, на вказаному відеозаписі відображено рух автомобіля позивача. Так, ОСОБА_1 здійснив проїзд автомобілем без зупинки транспортного засобу. Однак, суд констатує, що на відеозаписі не можливо встановити наявність дорожнього знаку, його місце розташування та позначення із – за нечіткого зображення та невірного ракурсу зйомки. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).
Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів
Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КпАП України є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.
Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена «поза розумним сумнівом», а тому суд приходить до переконання, що постанова Серії ЕНА № 7033744 від 16.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Постанову інспектора ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Стах Михайла Максимовича Серії ЕНА № 7033744 від 16.04.2026 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340,00 грн. – скасувати.
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду виготовлено 09 червня 2026 року.

Суддя Пересипського 
районного суду м. Одеси     І.О. Кремер