ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2026	Справа № 910/840/26	

За позовом Приватного акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль” м. Миколаєва
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пауер Суплай Інжиніринг” м. Києва
про стягнення неустойки, ціна позову 1616182,90 грн.,
зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Пауер Суплай Інжиніринг” м. Києва
до Приватного акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль” м. Миколаєва
про стягнення заборгованості, ціна позову 1920400,40 грн.
Суддя Паламар П.І.
Секретар судового засідання Григоряк М.С.
Представники: 
від позивача: Новгородова Т.М.,
від відповідача: Мудраченко І.В.

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2026 року Приватне акціонерне товариство “Миколаївська теплоелектроцентраль” звернулося в суд з указаним позовом.
Позивач зазначав, що 4 липня 2025 р. між сторонами у справі було укладено договір № 436, згідно з умовами якого відповідач (підрядник) зобов`язався виконати за його (замовник) дорученням роботи з відновлення систем релейних захистів та керування трасформаторів власних потреб та ДК 6 кВ зруйнованих внаслідок збройної агресії Російської Федерації, з наданням проектних рішень, загальною вартістю 5387276,36 грн., а він - прийняти та оплатити виконані роботи на умовах договору.
Згідно п. 7.2. договору термін виконання робіт становить 75 календарних днів з моменту отримання підрядником листа-заявки відповідно п. 7.1. договору, але не пізніше 15 вересня 2025 р.
Всупереч умов указаного договору відповідач після одержання попередньої оплати в розмірі 2693638,18 грн. в установлений строк до 15 вересня 2025 р. роботи не виконав, не приступивши до їх виконання.
11 вересня 2025 р. відповідач листом № 1109-2025-02 звернувся до позивача про підписання додаткової угоди на продовження строку виконання робіт до 10 жовтня 2025 р. у зв`язку з неможливістю завершити роботи у термін визначений договором.
Додатковою угодою № 1 від 15 вересня 2025 р. сторони продовжили строк виконання робіт до 10 жовтня 2025 року.
Всупереч умов додаткової угоди до договору відповідач в установлений строк до 10 жовтня 2025 р. роботи не виконав.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вищевказаним договором він листом-повідомленням № 01-09/3407 від 15 грудня 2025 р. розірвав договір № 436 від 4 липня 2025 р.
З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 1616182,90 грн. штрафу за невиконання умов договору, передбаченого п. 9.1. договору.
Також просив покласти на відповідача понесені ним по справі судові витрати.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.
Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Зазначав, що він вжив усіх можливих та залежних від нього заходів для дотримання строків виконання договірних зобов`язань за договором, своєчасно організував закупівлю матеріалів, залучив кваліфікованих працівників, ініціював продовження строків у встановленому порядку та неодноразово підтверджував свою готовність завершити роботи. Від виконання договору він жодного разу не відмовлявся, а виниклі затримки були спричинені виключно об`єктивними та документально підтвердженими обставинами, що не залежали від його волі та перебували поза межами його контролю.
Також вказував, що позивач скористався механізмом забезпечення виконання зобов`язань у вигляді банківської гарантії, внаслідок чого отримав від гаранта грошові кошти у розмірі, що відповідає сумі авансового платежу, сплаченого за договором. Таким чином, позивач фактично повернув собі всі кошти, перераховані йому в якості авансу, що свідчить про відсутність у нього майнових втрат у відповідній частині та виключає наявність збитків, які могли б бути підставою для стягнення надмірних штрафних санкцій. Заявив про зменшення розміру заявленої позивачем неустойки. 
У процесі розгляду справи відповідач подав зустрічний позов в якому вказував, що на виконання умов договору № 436 від 4 липня 2025 р. ним були укладені договори із контрагентами, зокрема, №№ 2025-15/08 від 15 серпня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “Енергомайнтранс”, 1224/25-РБК від 31 жовтня 2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Рембудконсалтинг”, 250930 від 2 жовтня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “АС Відар”, 20082025 від 20 серпня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “ВМ Україна”, 04-1-0925 від 4 вересня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “РЗА-Прилад”, 28022025/СЕ-1 від 28 лютого 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “Скай-Енерджи”, 283/2 від 19 листопада 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “Сфералайн ЛТД”, 10.1/0925 від 10 вересня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “Укренергоальянс”, 251003 від 3 жовтня 2025 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю “Феудаг”, 4 від 1 жовтня 2025 р. з фізичною особою-підприємцем Ґедзь С.В., з Товариством з обмеженою відповідальністю “Елакс”, з Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕП” та понесені витрати на проектування, експертної оцінки будівництва, придбання матеріалів та виконання робіт у загальному розмірі 1920400,40 грн.
У зв`язку із достроковим розірванням договору підряду придбані ним матеріали не були використані і лишились у володінні позивача на будівельному об`єкті.
Посилаючись на те, що розірвання договору без проведення остаточних взаєморозрахунків призвело до несення ним витрат, а також збереження позивачем частини матеріалів та обладнання без належної компенсації, позивач на підставі ст.ст. 837-839, 1212, 1213 ЦК України просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 1920400,40 грн. заборгованості, а також понесені ним по справі судові витрати.
Також заявив про покладення на позивача 193000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.
Позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість зустрічних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зустрічному позові слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що 4 липня 2025 р. між сторонами у справі укладено договір 436, згідно з умовами якого відповідач (підрядник) зобов`язався виконати за дорученням позивача (замовника) роботи з відновлення систем релейних захистів та керування трасформаторів власних потреб та ДК 6 кВ зруйнованих внаслідок збройної агресії Російської Федерації, з наданням проектних рішень, загальною вартістю 5387276,36 грн., а позивач - прийняти та оплатити виконані роботи на умовах договору.
Згідно п.п. 2.1., 2.3., 3.5., 3.7. договору підрядник виконує роботи своїми силами та засобами в межах строків і умов, передбачених договором.
Підрядник зобов`язаний виконати роботи з відновлення систем релейних захистів та керування трансформаторів власних потреб та ДК 6кВ, а саме виконати повний комплекс електромонтажних робіт, супутніх матеріалів у відповідності з проектними рішеннями, які розробляє підрядник та виконати пусконалагоджувальні роботи.
Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт за договором упродовж 5 робочих днів з моменту отримання від замовника листа-заявки особисто або за допомогою засобів електронного зв`язку.
Для здійснення встановлення щита керування нормального та аварійного освітлення підрядник розробляє проектні рішення. Кінцевим результатом розроблення проектних рішень є експертний висновок кошторисної частини, яка отримала позитивний висновок.
Відповідно п.п. 6.2., 6.5. договору загальна вартість робіт становить 5387276,36 грн. з урахуванням ПДВ.
Замовник здійснює розрахунки за договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника шляхом виконання передплати не більше 50% від вартості робіт, зазначеної в п. 6.2. договору. Замовник здійснює передплату протягом 10 календарних днів після отримання рахунку від підрядника та після надання підрядником та прийняття замовником безумовної відкличної банківської гарантії забезпечення повернення авансового платежу на суму не менше від суми авансового платежу. Остаточний розрахунок у безготівковій формі за чинним договором шляхом перерахування коштів на розрахуноквий рахунок підрядника протягом 30 календарних днів після підписання акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та після успішної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Строк дії договору відповідно до умов п. 17.1. договору встановлений з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2025 р., але в будь-якому разі – до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копією вищевказаного договору.
Таким чином між сторонами у справі виникли відносини з договору підряду, врегульовані гл. 61 ЦК України.
Поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи платіжною інструкцією № 899 від 18 липня 2025 р. стверджується факт здійснення позивачем 50% попередньої оплати у розмірі 2693638,18 грн. в установлений строк.
Відповідно до умов п. 7.2. договору термін виконання робіт складає 75 календарних днів з моменту отримання листа-заявки відповідно до п. 7.1 договору, але не пізніше 15 вересня 2025 р.
4 липня 2025 р. позивач на електронну адресу відповідача надіслав заявку № 04-11/1/1730 щодо початку виконання робіт за договором № 436 від 4 липня 2025 р.
Згідно п.п. 8.3.3., 8.4.2. договору підрядник зобов`язується інформувати замовника про можливість сповільнення виконання робіт за незалежних від підрядника обставин, повідомивши про це замовника листом із належним обґрунтуванням.
Підрядник зобов`язаний завчасно, у строк не більше 3 робочих днів, у письмовій формі, інформувати замовника про можливість припинення, або сповільнення виконання робіт з його вини, а також з інших, не залежних від підрядника обставин.
11 вересня 2025 р. відповідач листом № 1109-2025-02 звернувся до позивача про підписання додаткової угоди на продовження строку виконання робіт до 10 жовтня 2025 р. у зв`язку з неможливістю завершити роботи у визначений договором термін.
Додатковою угодою № 1 від 15 вересня 2025 р. сторони продовжили строк виконання робіт до 10 жовтня 2025 року.
Доказів належного виконання робіт за договором у визначений додатковою угодою строк суду не надано.
Згідно п. 11.3.4. договору замовник може розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це підрядника не менше як за 5 календарних днів до визначеної дати розірвання, зокрема, у разі суттєвого порушення підрядником своїх зобов`язань, що створює передумови для затримки виконання замовлення у встановлені терміни більше, ніж на один місяць.
Листом-повідомленням № 01-09/3407 від 15 грудня 2025 р. позивач розірвав з відповідачем договір № 436 від 4 липня 2025 р. у зв`язку з простроченням виконання робіт.
Це підтверджується поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи копіями указаних документів.
Відповідно п. 9.1. договору за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, виконання зобов`язань не в повному обсязі, а також невиконання або неналежне виконання умов договору підрядник сплачує штраф в розмірі 30% вартості договору.
За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 624 ЦК України підлягає стягненню 1616182,90 грн. штрафу передбаченого п. 9.1. договору.
Вимоги за зустрічною позовною заявою відповідача стосуються стягнення з позивача на підставі ст.ст. 837-839, 1212, 1213 ЦК України 1920400,40 грн. заборгованості.
Згідно ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.
При цьому, відповідно до умов п. 8.4.11. договору підрядник зобов`язаний письмово погоджувати із замовником рішення про залучення субпідрядника для виконання робіт, повідомляючи найменування юридичної особи, її місцезнаходження, код платника податків згідно з ЄДРПОУ або податковий номер, та зазначити роботи, які будуть надаватися силами субпідрядника.
Суду не надано доказів погодження з позивачем (замовником) рішень про залучення субпідрядників для виконання робіт за договором № 436 віл 4 липня 2025 р.
Тому витрати, які виникли внаслідок залучення субпідрядних працівників не можуть бути прийняті та оплачені замовником за договором підряду № 436 від 4 липня 2025 р., оскільки це суперечить умовам договору підряду.
Більш того з наданих відповідачем договорів підряду та актів вбачається, що субпідрядники виконували роботи поза строками, встановленими договором № 436 від 4 липня 2025 р.
Відносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави врегульовані главою 83 ЦК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 р. у справі № 904/1017/20.
Згідно із частиною 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідно статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Всупереч вимог ст. 74 ГПК України відповідачем не надано доказів передачі позивачу на об`єкт виконання робіт за договором матеріалів та обладнання у заявленому обсязі.
Тому суд визнає доводи відповідача з цього приводу безпідставними та необґрунтованими.
За таких умов вимоги зустрічного позову, відповідно до вимог ст.ст. 16, 1212, 1213 ЦК України, задоволенню не підлягають. 
Оскільки позов задоволено, у зустрічному позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль” м. Миколаєва задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Пауер Суплай Інжиніринг” (04079, м. Київ, вул. Тираспольська, 54, кв. 243, код 44902637) на користь Приватного акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль” (54020, Миколаївська область, м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 18, код 30083966) 1616182,90 грн. штрафу, 19394,19 грн. витрат по оплаті судового збору.
У зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Пауер Суплай Інжиніринг” відмовити.
Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 8 червня 2026 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар