Справа №442/1166/26 
Провадження №2/442/871/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Павлів З.С., 
з участю секретаря судових засідань Фіцяк А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарства «Ліси України» про відшкодування шкоди, 
встановив:
Стислий виклад позиції позивача.
13.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 1046442,20 грн. та понесені судові витрати в розмірі 76464,22 грн., з яких витрати по сплаті судового збору в сумі 10464,22 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 16000 грн. та витрати на правову допомогу - 50000 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.06.2025 орієнтовно о 15:30 год. з території комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», що знаходиться між населеними пунктами Нагуєвичі та Унятичі Дрогобицького району Львівської області, відбулось самовільне падіння дерева, що має власну назву «Дуб І.Франка». Падіння дерева відбулося на автобус марки Iveco CC150E, VIN НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився в нерухомому стані, неподалік нього, частково проїжджій частині дороги, а частково на узбіччі. 
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 24.04.2025 ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Iveco CC150E, VIN НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_2 .
З приводу падіння дерева на автомобіль позивача, він звертався 07.06.2025 у Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області з відповідною заявою, за даним фактом розпочалась перевірка Дрогобицьким РВП ГУНП у Львівській області.
Згідно рапорту поліцейського ВРПП Заберезного В.М. від 07.06.2025 виїздом ВРПП за вищевказаною адресою, в с.Нагуєвичі, було встановлено: припаркований автобус МАН д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_1 , впало сухе старе дерево. В наслідок падіння дерева є механічні пошкодження автобуса, завдані збитки встановлюються.
Відповідно до акту обстеження вулично-шляхової мережі від 07.06.2025 покриття проїзної частини має вибоїни та тріщини, дорожні роботи проводяться, останні заходи щодо прибирання проводились ще в 2006 році, стерта дорожня розмітка, нависання дерев гілок над проїжджою частиною. Забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на Державне підприємство «Ліси України».
З пояснення ОСОБА_1 від 17.06.2025 вбачається, що перебуваючи у парковій зоні він почув від людей, що впало дерево та, повернувшись до автомобіля, побачив, що на автобус впало дерево. Після прибуття працівників поліції для фіксування наслідків падіння дерева, з`ясувалося, що таке являється заповідним об`єктом та має власну назву «Дуб Івана Франка». До настання події автобус був технічно справним та без пошкоджень, а внаслідок падіння дерева йому було завдано матеріальної шкоди. 
ОСОБА_2 , який був очевидцем події, надав пояснення від 17.06.2025 та повідомив, що бачив як почало самовільно падати дерево на автобус. Вказав, що поблизу дерева людей не було та не було поривів вітру чи інших природних чи стихійних явищ. 
3 фотографій, які містяться в матеріалах перевірки вбачається падіння дерева на автобус марки "IVECO CC150E", VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_5 .
Отже, з наведених обставин та зібраних матеріалів перевірки вбачається, що 07.06.2025 шкода майну Позивача - автобусу марки «IVECO CC150E», д.н.з. НОМЕР_6 - була заподіяна внаслідок самовільного падіння дерева «Дуб Івана Франка», яке розташоване на території комплексної пам?ятки природи місцевого значення « ОСОБА_3 ».
Факт падіння дерева, його стан (сухе, старе), відсутність будь-яких надзвичайних погодних умов або стихійних явищ, а також відсутність вини Позивача у настанні шкоди підтверджуються матеріалами перевірки, поясненнями очевидця, поясненнями Позивача, рапортами працівників поліції та фотоматеріалами.
Вважає, що між протиправною бездіяльністю Відповідача щодо неналежного утримання та контролю за станом дерева і заподіяною Позивачу матеріальною шкодою наявний прямий причинно-наслідковий зв?язок. Вказані обставини утворюють склад цивільного правопорушення та є підставою для покладення на відповідача обов?язку з відшкодування завданих Позивачу збитків у повному обсязі відповідно до вимог цивільного законодавства України.
Також, 25.09.2025 відібрано пояснення в ОСОБА_4 , який зазначив, що обстеження « ОСОБА_5 » як окремого дерева в межах деревостану не проводилось. Причини падіння дерева не відомі. Враховуючи природну цінність дуба І.Франка, в наукових та естетичних цілях дуб залишався для збереження. З метою забезпечення безпеки відвідувачів було встановлено попереджувальні знаки. Своєї вини за падіння дерева він не визнає.
25.09.2025 відносно майстра лісу Нагуєвицького лісництва філії «Дрогобицьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» ОСОБА_4 складено припис щодо усунення недоліків ВДМ, що зазначені в акті обстеження вулично-шляхової мережі від 07.06.2025.
Протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №464763 від 25.09.2025, зафіксовано, що ОСОБА_4 , будучи посадовою відповідальною особою, 07.06.2025 о 17.00 год. між н.п. Нагуєвичі та Унятичі, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та інших дорожніх споруд, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, а саме: допустив утримання зелених насаджень у неналежному стані, що призвело до падіння стовбура дерева на транспортний засіб марки IVECO н.з. НОМЕР_2 , що призвело до його механічних пошкоджень та отримання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.5.6. ДСТУ 3587:2022, п.1.5 ПДР України неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.
Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2025 у справі №442/7661/25, яку залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2025, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.140 КУпАП вирішено закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП. 
Вважає, що вищенаведені обставини свідчать про неналежне виконання ДСГП «Ліси України» обов`язків щодо утримання та забезпечення безпечного стану зелених насаджень і дорожньої інфраструктури на відповідній ділянці. Факт того, що дерево «Дуб Івана Франка» не обстежувалося як окремий об`єкт, а причини його падіння не встановлювалися, підтверджує відсутність належного контролю та превентивних заходів з боку балансоутримувача. Складання припису про усунення недоліків, а також протоколу про адміністративне правопорушення щодо посадової особи відповідача порушення вимог ДСТУ та Правил дорожнього руху підтверджують факт порушення встановлених норм утримання зелених насаджень, що перебували у віданні ДСГП «Ліси України». Закриття адміністративного провадження виключно у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності не спростовує допущених порушень та не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану позивачу. 
Через падіння дерева вищевказаний автобус отримав значні механічні пошкодження, а позивачу, як власнику, транспортного засобу, завдано майнової шкоди в розмірі 1211442,2 грн. 
Для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автобуса позивач звернувся до судового експерта Холодцова Д.В. Згідно висновку експерта за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №22792 від 10.10.2025, складеного судовим експертом Холодцовим Д.В.: розмір матеріального збитку, пов`язаного з пошкодженням автобуса становить 1046442,2 грн. 
Вважає визначений розмір шкоди обгрунтованим та об`єктивним. 
Зазначає, що дерево «Дуб Івана Франка», яке спричинило нанесення шкоди позивачу, відноситься до комплексної пам`ятки природи «Стежка Івана Франка», є частиною його природного комплексу та зелених насаджень, однак окремим об`єктом у переліку природно-заповідного фонду не числиться згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 09.10.1984 №495 «Про мережу територій і об`єктів природно-заповідного фонду області». 
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу покликається на те, що 11.06.2025 між ним та адвокатським об`єднанням «Центр захисту при дТП «Автопоміч» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №2Б/0253 від 11.06.2025, предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомгу в обсязі та на умовах, визначених даним Договором та додатками до нього. Відповідно до додатку №2 до Договору №2Б/0253 від 11.06.2025 «Вартість послуг Адвокатського об?єднання щодо надання правової допомоги Клієнту, пов?язаної з судовим вирішенням спору щодо відшкодування шкоди становить 3000,00 грн. за 1 годину роботи. Згідно Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, адвокатом Адвокатського об?єднання "Центр захисту при ДТП «АВТОПОМІЧ" було надано наступні послуги: Зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - тривалістю 30хв. вартістю - 1500,00 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем - тривалістю 1 год. 30хв. вартістю - 4500,00 грн.; Аналіз судової практики - тривалістю 2 год. вартістю - 6000,00 грн; Збір необхідних доказів для підтвердження правової позиції- тривалістю 3 год. 30 хв. вартістю - 10 500,00 грн.; Формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії: тривалістю 30 хв. вартістю - 1500,00 грн.; Підготовка та подання позовної заяви- тривалістю 3 год. 40 хв. вартістю - 11 000,00 грн.; Підготовка та подання інших документів, заяв, клопотань по справі- тривалістю 2 год. вартістю - 6000,00 грн.; участь адвоката у судових засіданнях в Залізничному районному суді міста Львова - тривалістю 3 години вартістю - 9000,00 грн. Загальна кількість витраченого часу на надання правничох допомоги позивачу ОСОБА_1 , становить 16 год. 40 хв., вдповідно вартість наданих послуг, при вартості однієї нормо години в 3000 грн. становить 50000 грн. 
Стислий виклад позиції (заперечень) відповідача.
04.03.2026 представник Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити. 
В обгрунтування заперечень покликається, зокрема, на відсутність протиправної поведінки сторони відповідача. Сторонами не заперечується, що дерево є складовою комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», яка створена відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 09.10.1984. Відповідно така територія разом із насадженнями належить до природно-заповідного фонду України. Спірний дуб первісно був оголошений державою ботанічною пам`яткою природи рішенням облвиконкому від 02.10.1970 №634, а згодом включений до складу комплексної пам?ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» відповідно до рішення Львівського облвиконкому від 09.10.1984 №495 (у рішенні прямо вказано, що дуб є складовою пам?ятки). Отже, дерево безперервно перебувало у статусі об?єкта природно-заповідного фонду, а його правовий режим охорони не був припинений чи змінений. Як складова комплексної пам?ятки воно підлягало збереженню, а будь-яке втручання, у тому числі його видалення, допускалося виключно за наявності рішення про виключення такого об?єкта із комплексу пам?ятки природи. Вказане обумовлює специфічний правовий режим (обсяг прав, обов?язків та заборон) для діяльності сторони відповідача на відповідній території. Зазначений спеціальний режим є пріоритетним і застосовується до спірних правовідносин як спеціальний щодо загальних правил благоустрою та утримання територій. Саме з урахуванням цього спеціального правового режиму підлягає оцінці питання про наявність або відсутність у діях (бездіяльності) відповідача ознак протиправної поведінки. Відповідно у контексті спірних правовідносин наводить наступні норми, які характеризують правовий режим діяльності сторони відповідача на спірній території: на території пам?яток природи забороняються суцільні, поступові, лісовідновні та прохідні рубки, видалення захаращеності, полювання та будь-яка інша діяльність, що загрожує збереженню або призводить до деградації чи зміни первісного їх стану; на території Пам?ятки природи забороняється будь-яка діяльність, що суперечить меті та завданням Пам?ятки природи, передбаченим цим Положенням, і загрожує збереженню природного комплексу, у тому числі: пошкодження та знищення окремих дерев; організація стоянок автотранспорту; інші види робіт, що можуть призвести до порушення природних зв?язків ходу природніх процесів, втрати наукової, природоохоронної та естетичної цінності природного комплексу, що охороняється (п.3.1. Положення про комплексну пам`ятку природи місцевого значення «Стежка Івана Франка»; відповідно до охоронного зобов?язання від 05.11.2024 на сторону відповідача покладено обов?язок вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об?єкт) природно-заповідного фону та обов?язок забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території природно-заповідного фонду; рішення про встановлення, скасування та зміну охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого та загальнодержавного значення приймаються Верховною Радою АРК, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами; скасування та зміна охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюються за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку. З таких підстав вважає, що у нього був відсутній законодавчо встановлений обов`язок щодо видалення спірного дуба, який є частиною комплексної пам`ятки природи. Крім цього, просить врахувати те, що на території пам`ятки встановлено інформативну табличку із застереженням про небезпечну ділянку та заборону стоянки автотранспорту, що відповідає режиму охорони (напис «УВАГА! Небезпека падіння дерева! НЕ ПІДХОДИТИ! Стоянку автотранспорту заборонено.») Стоянка автобуса була здійснена всупереч цій забороні прямо навпроти дуба й інформаційної таблички. Сторона відповідача не організовував місце паркування та не приймав на себе обов`язку забезпечувати безпечність перебування транспортних засобів у відповідній зоні. 
Складений працівниками поліції акт обстеження ділянки дороги визнав її придатною до експлуатації, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито без встановлення вини посадової особи сторони відповідача. Належних та допустимих доказів порушення відповідачем конкретної норми права позивачем не надано. З таких підстав, вважає, що відсутній обов`язковий елемент складу цивільного правопорушення - протиправна поведінка відповідача, його вина та, відповідно, відсутній й причинно-наслідковий зв`язок.
Звертає увагу на те, що транспортний засіб був розміщений частково на узбіччі, частково на проїзній частині. Водночас матеріалами справи підтверджено, що безпосередньо у місці стоянки на момент події була встановлена вищевказана інформативна табличка. Таким чином, позивач здійснив стоянку транспортного засобу у місці, де вона прямо заборонена та позначена як небезпечна. Крім того, позивач був обізнаний, що дерево є пам`яткою природи з історичною цінністю та значним віком, що об`єктивно свідчить про підвищені природні ризики. Вважає, що така поведінка позивача свідчить про грубу необережність, що є підставою для зменшення розміру відшкодування. 
Заперечує також й заявлений розмір судових витрат. 
06.03.2026 представником Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що стороною відповідача було організовано обстеження території комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Стежна Івана Франка». За результатами обстеження встановлено, що самовільне падіння дерева відбулося в межах території пам`ятки природи поблизу бокового асфальтованого з`їзду з автомобільної дороги між населеними пунктами Нагуєвичі та Унятичі на відстані приблизно 8 метрів від краю такого з`їзду. Зазначений боковий з`їзд: примикає до автомобільно дороги загального користування, є елементом дорожньої інфраструктури, не перебуває в межах земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні ДП «Ліси України». Вказаний з`їзд не має статусу спеціально відведеного або облаштованого місця стоянки транспортних засобів, також не є парковкою. Зокрема, у відповідному місці: відсутні дорожні знаки «Місце для стоянки», відсутня дорожня розмітка для паркування, відсутні облаштовані майданчики для стоянки транспортних засобів, відсутні елементи благоустрою, характерні для організованих місць стоянки автотранспорту. На відстані приблизно 3 метри від місця розташування Дуба встановлена інформаційна табличка за написом: «Увага! Небезпека падіння дерева. Не підходити! Стоянка автотранспорту заборонена». Вважає, що наявність такої таблички підтверджує, що громадяни були належним чином поінформовані про потенційну небезпеку перебування у відповідному місці та про пряму заборону стоянки транспортних засобів. Вважає, що результати проведеного обстеження підтверджують, що боковий асфальтований з`їзд, поблизу якого розташовувався Дуб «І.Франка», не є парковкою та не має правового статусу місця організованої стоянки транспортних засобів, сторона відповідача не організовувала у цьому місці стоянку транспортних засобів та не визначала його як місце паркування, у відповідній зоні. Вважає, що зазначене свідчить про відсутність у діяннях сторони відповідача ознак протиправності, а також вказує на наявність вини сторони позивача у настанні відповідних наслідків. Позивач, будучи обізнаний із правовим режимом спірної території та попередженим про небезпечний характер відповідної ділянки, свідомо проігнорував встановлену заборону стоянки автотранспорту та розмістив засіб безпосередньо у небезпечній зоні. 
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 16.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.03.2026. 
09.03.2026 представник позивача адвокат Юхман Я.В. подав до суду відповідь на відзив, в якій спростовує твердження відповідача, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються зібраними доказами. Саме Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є постійним землекористувачем території комплексної пам?ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», а також суб?єктом, якому ця територія передана під охорону та утримання на підставі охоронного зобов?язання від 05.11.2024. Отже, саме на відповідача покладено обов?язок забезпечувати належне утримання території, здійснювати контроль за станом зелених насаджень, своєчасно виявляти небезпечні дерева та вживати необхідних заходів для недопущення заподіяння шкоди життю, здоров?ю та майну третіх осіб. 3 відповіді Департаменту екології та природних ресурсів, на адвокатський запит вбачається, що комплексна пам?ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» площею 15,0 га створена рішенням Львівського облвиконкому від 09.10.1984 №495 та розташована в межах Нагуєвицького лісництва на території Дрогобицької територіальної громади. До складу вказаної комплексної пам?ятки увійшла, зокрема, державна ботанічна пам?ятка природи «Дуб Івана Франка», яка після прийняття рішення №495 не обліковується як окремий об?єкт природно-заповідного фонду, а є складовою частиною комплексної пам?ятки природи «Стежка Івана Франка». Комплексна пам?ятка природи «Стежка Івана Франка», разом із зеленими насадженнями та деревами, у тому числі «Дубом Івана Франка», передана під охорону та утримання постійному землекористувачу - Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України», згідно з оформленим охоронним зобов?язанням від 05.11.2024 №31-7138/0/2-24 та затвердженим Положенням про пам?ятку природи від 05.11.2024 №105-ОД. У відповідності до виданого Охоронного зобов?язання від 05.11.2024, ДСГП «Ліси України» передано під охорону та збереження комплексну пам?ятку природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», зокрема в кварталі 23, виділах 42-60 Нагуєвицького лісництва Дрогобицького надлісництва філії «Дрогобицьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України» на якій знаходилось дерево, що впало на автобус Позивача. Таким чином, постійний лісокористувач ДСГП «Ліси України» зобов?язане було в порядку пунктів 1.2., 1.3., 1.5., 4.2., 7.1. Санітарних правил в лісах України вжити заходів щодо виявлення, обстеження та на підставі отриманих дозволів (за згодою (рішенням) адміністрації або рішення комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуації, тощо) видалити аварійні дерева. Твердження представника відповідача ДСГП «Ліси України» про те, що ними не можуть проводитися рубки аварійних дерев в природному заповіднику, оскільки законом забороняються всі види рубок в лісах, які відносяться до природно-заповідного фонду, спростовуються нормами Закону, зокрема ст. 9-1 Закону України «Про природнозаповід фонд України», так як для санітарних рубок встановлена певна процедура за умови дотримання якої відповідач мав можливість виявити та отримати дозвіл на рубку аварійних дерев. Отже сам по собі статус території природно-заповідного фонду не звільняє відповідача від обов?язку діяти добросовісно, розумно та з належною обачністю. Навпаки, передача об?єкта під охорону та утримання передбачає покладення на відповідного суб?єкта підвищеного обов?язку щодо забезпеячення належного режиму використання території, контролю за станом природних об`єктів та запобігання створенню небезпечних умов для осіб, які перебувають на відповідній території. Звертає увагу суду на те, що позовні вимоги обгрунтовані не тим, що відповідач не здійснив самовільне видалення дерева, а тим, що ним не було вжито належних, своєчасних та достатніх заходів щодо контролю за станом дерева, проведення його обстеження, виявлення аварійності,, а також ініціювання переж компетентними органами питання щодо необхідності реагування на небезпечний стан відповідного об`єкта. Навіть, якщо відповідач вважав, що він не має права самостійно видалити дерево, це не позбавляло його обов`язку дійснювати постійний контроль за його станом, проводити належні обстеження, фіксувати наявні ознаки аварійності, а також звертатися до уповноважених органів для вирішення питання щодо необхідності застосування відповідних заходів реагування. З приводу наявності попереджувальної таблички, то вважає, що така не є дорожнім знаком і така не містила чітких визначень меж небезпечної зони, на яку поширюється відповідне попередження. З таких підстав, вважає, що неможливо встановити, на яку саме частину дороги або прилеглої території поширюється зміст відповідного повідомлення. Наявність такої іноформаційної таблички не може розцінюватися як належний або достатій захід забезпечення безпеки, а також не може свідчити про виконання відповідачем покладених на нього обов`язків щодо утримання території та недопущення створення небезпечних умов. Вважає, що встановлення такої таблички свідчить про те, що відповідач був обізнаний про існування потенційної небезпеки на відповідній ділянці. Проте, усвідомлюючи ризик падіння дерева, відповідач обмежився лише розміщенням інформаційного повідомлення, не вживши реальних та ефективних заходів для усунення небезпечних умов або фактичного недопущення перебування транспортних засобів у зоні ризику. Вважає необгрунтованим й твердження про відсутність причинно-наслідкого зв`язку. 
10.03.2026 представником позивача подано до суду заперечення на додаткові пояснення та долучення доказів. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 підготовче провадження в справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 30.04.2026. 
20.04.2026 представником відповідача подано до суду додаткові пояснення. Наголошує на тому, що питання будь-якого втручання щодо об`єктів пам`ятки природи належить до компетенції Львівської обласної ради, а не відповідача. Відповідач здійснив попередження (обов`язок щодо певної форми попередження не встановлений законом), а позивач свідомо розмістив транспронтий засіб безпосередньо у позначеній небезпечній зоні. Відповідач не є уповноваженою особою на організацію дорожнього руху.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просить позов задоволити.
Представник відповідача позов заперечив з підстав, викладених у відзиві та додаткових пояснення, просить в задоволенні позову відмовити. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
Сторонами визнано і не заперечується, що 07.06.2025, орієнтовно о 15.30 год. з території комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», що знаходиться в с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області, відбулося самовільне падіння дерева, що являється заповідним об`єктом та має власну назву «Дуб Ів.Франка». Падіння цього дерева відбулося на автобус IVECO CC150E, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться в нерухомому стані, неподалік нього, частково на проїжджій частині дороги, а частково на узбіччі. В резуьтаті цієї події автобус отримав пошкодження, а його власнику ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода.
Транспортний засіб марки IVECO, 2006 року випуску, р.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 . Дане стверджується копією Свідоцтва про реєстрацію Серія НОМЕР_3 .
Згідно рапорту поліцейського ВРПП Заберезного В.М. від 07.06.2025, виїздом ВРПП за вищевказаною адресою в с.Нагуєвичі було встановлено, що на автобус МАН д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований (власник ОСОБА_1 ) впало сухе старе дерево. В наслідок падіння дерева є механічні пошкодження автобуса, завдані збитки встановлюються. Потерпілих немає, так як всі пасажири на момент падіння дерева були на екскурсії. 
Актом обстеження вулично-шляхової мережі від 07.06.2025 зафіксовано, що під час обстеження автодороги С-14024 Нагуєвичі-Лішня, с.Нагуєвичі Дрогобицького району, встановлено: забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на: Державне підприємство «Ліси України», експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» за такими показниками: покриття проїзної частини має вибоїни та тріщини, дорожні роботи не проводяться, останні заходи щодо прибирання проводились ще в 2006 році, частковий ямковий ремонт проводився в 2025 році стерта дорожня розмітка, нависання дерев гілок над проїжджою частиною. За резульататми обстеження ділянку визнано придатною до експлуатації.
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 17.06.2025 вбачається, що перебуваючи у парковій зоні, він почув від людей, що впало дерево та, повернувшись до автобуса, побачив, що на автобус дійсно впало дерево. Після прибуття працівників поліції для фіксування наслідків падіння дерева та оформлення матеріалів, йому стало відомо, що відбулось самовільне падіння дерева, що являється заповідним об`єктом, та має власну назву «Дуб Івана Франка». До настання події автобус був технічно справним та без пошкоджень. Внаслідок падіння дерева йому було завдано матерільної шкоди. 
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він був очевидцем події та бачив самовільне падіння дерева на автобус. Зазначив, що поривів вітру не було, як і інших природніх та стихійних явищ. 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №322415896 від 09.02.2023 земельна ділянка кадастровий №4621288900:04:000:0088, площею 2638,6427 га, цільове призначення: для ведення лісового господарстваа і пов`язаних з ним послуг належить на праві постійного користування земельною ділянкою Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України». 
Із відповіді Департаменту екології та природних ресурсів, на адвокатський запит вбачається, що комплексна пам`ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» площею 15,0 га створена рішенням Львівського облвиконкому від 09.10.1984 №495 та розташована в межах Нагуєвицького лісництва на території Дрогобицької територіальної громади. До складу вказаної комплексної пам`ятки увійшла, зокрема, державна ботанічна пам`ятка природи «Дуб Івана Франка», яка після прийняття рішення №495 не обліковується як окремий об`єкт природно заповідного фонду, а є складовою частиною комплексної пам`ятки природи «Стежка Івана Франка». 
Охоронним зобов`язанням від 05.11.2024 №31-7138/0/2-24 підтверджується передання Державносму спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» під охорону та дотримання встановленого режиму територія комплексної пам`ятки природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» площею 15,0 га, яка знаходиться у Дрогобицькому районі Львівської області, у кв.23-32 Ів.Франківського лісництва, Дрогобицького лісгоспзагу, у кв.23 вид.42-60 Нагуєвицького лісництва філії «Дрогобицьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарськогол підприємства «Ліси України». 
Згідно з відповіддю на адвокатський запит, Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації надано лист департаменту екології та природних ресурсів облдерж адміністрації, згідно з яким додано Наказ департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації від 05.01.2024, яким затверджено положення про комплексну пам`ятку природи місцевого значення «Стежка Івана Франка»; Положення про комплексну пам`ятку природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», згідно з яким пам`ятка природи «Стежка Івана Франка» знаходиться у Дрогобицькому районі Львівської області, землекористувачем є Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України"; Копія рішення ЛОР від 09.01.84 №495 «Про мережу територій і об`єктів природно-заповідного фонду області». 
На адвокатський запит Філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 20.06.2025, надано відповідь про те, що комплексна пам`ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» площею 15,0 га розташована в с. Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області у кварталі 23, виділах 42-60 Нагуєвицького лісництва Дрогобицького надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» на земельній ділянці, щодо якої за ДСГП «Ліси України» зареєстровано право постійного користування (кадастровий номер 4621288900:04:000:0088); зелені насадження та дерева в межах охоронної території є складовою природного комплексу, на території пам`ятки природи відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» забороняється будь-яка діяльність, що загрожує збереженню природного комплексу, зокрема рубки, видалення дерев і чагарників, пошкодження рослинності, зміна видового складу, випалювання сухої рослинності, розведення вогнищ, турбування та знищення тварин, проведення шумних робіт у період з 1 квітня до 15 червня та порушення ґрунтового покриву, при цьому відповідальність за утримання території, її санітарний стан та інвентаризацію покладено на ДСГП «Ліси України» із залученням екологічних служб і органів охорони природи, а також зазначено, що об`єкт природоохоронного фонду «Стежка Івана Франка» створено рішенням Львівського облвиконкому від 09.10.1984 №495 для збереження лісопарку з художньо-меморіальним комплексом разом із пам`ятками « ОСОБА_3 » та «Дуб Івана Франка». 
Згідно з відповіддю на адвокатський запит Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 18.06.2025 №3-37/3535, комплексна пам`ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» розташована в селі Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області та має статус, наданий з метою збереження лісопаркової ділянки з меморіальним комплексом - музеєм, стежкою і дубом Івана Франка, відповідно до рішення Львівської обласної ради народних депутатів від 09.10.1984 №495 «Про мережу територій і об`єктів природно-заповідного фонду області», при цьому зазначено, що зелені насадження, розташовані на території « ОСОБА_3 », не перебувають на балансі жодного комунального підприємства Дрогобицької міської ради та перебувають у віданні ДП «Дрогобицький лісгосп». Згідно з відповіді, на адвокатський запит, Філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» від 02.07.2025 №13523/39.7.1-2025, відповідно до наказу від 09.01.2025 №43/39.6.3.2 «Про закріплення майстерських дільниць» квартал 23, виділ 57 входить до майстерської дільниці №2 Нагуєвицького лісництва Дрогобицького надлісництва, за якою закріплено майстра лісу ОСОБА_4 , а лісничим Нагуєвицького лісництва є ОСОБА_6 ; у відповіді також зазначено, що порушення режиму території пам`ятки природи тягне за собою дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність та обов`язок відшкодування шкоди відповідно до пунктів 4.1 і 4.2 Положення, а державний контроль за додержанням режиму здійснюється Державною екологічною інспекцією України та іншими уповноваженими органами; підтверджено, що комплексна пам`ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка» площею 15,0 га оголошена об`єктом природно-заповідного фонду рішенням Львівського облвиконкому від 09.10.1984 № 495, при цьому попередні рішення від 03.08.1983 №331 та від 02.10.1970 № 634 втратили чинність, у зв`язку з чим окремий об`єкт «ботанічна пам`ятка природи "Дуб Ів. Франка"» у переліку природно заповідного фонду не числиться; з метою запобігання шкоді життю та здоров`ю осіб встановлено інформативно-попереджувальну табличку про небезпеку падіння дерева та заборону стоянки, при цьому зазначено, що самовільне падіння дерева «Дуб Ів. Франка» відбулося на автобус IVECO CC150E, який перебував у нерухомому стані частково на проїжджій частині та частково на узбіччі, а водій, всупереч попереджувальному знаку про заборону стоянки у зв`язку з небезпекою падіння дерева, зупинився безпосередньо під деревом, що призвело до пошкодження транспортного засобу
Відповідно до відповіді на адвокатський запит Філії «Карпатський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» щодо запиту від 03.07.2025 (вхідна реєстрація філії №3157/39-5/-2025 від 04.07.2025), Філія в межах своєї компетенції надала копії наказу філії від 10.12.2024 № 398-к «Про призначення» та наказу філії від 30.01.2025 №208/39.6.3.2 «Про затвердження посадових інструкцій працівників Дрогобицького надлісництва», якими підтверджується оформлення кадрових рішень та затвердження посадових інструкцій відповідних працівників. Згідно відповіді Львівського регіонального центру з гідрометрології 07.06.2025 в с. Нагуєвичі орієнтовно о 15:30 год атмосферні явища та опади не спостеріагались. 
Згідно з відповіддю Львівської обласної ради та рішенням Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 09.10.1984 №495 «Про мережу територій і об`єктів природно-заповідного фонду області» і додатком до нього, комплексна пам`ятка природи місцевого значення «Стежка Івана Франка», розташована у Дрогобицькому районі на території Дрогобицького лісгоспзагу Івано Франківського лісництва в кварталах 23-32, взята під охорону з метою збереження лісопарку з художньо-меморіальним комплексом - стежкою Івана Франка - як парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення, затвердженого рішенням облвиконкому від 03.08.1983 №331, та державної ботанічної пам`ятки природи - дуба Івана Франка, затвердженого рішенням облвиконкому від 02.10.1970 №634, які передані до відання Дрогобицького лісгоспзагу, при цьому зазначено, що відповідно до переліку об`єктів, які підлягають виключенню зі складу природно заповідного фонду області, ботанічна пам`ятка природи «Дуб Івана Франка» увійшла до складу комплексної пам`ятки природи «Стежка Івана Франка».
25.09.2025 поліцейським 2 взводу 3 роти 4 бат.Управління Патрульної поліції у Львівській області молодшим лейтенантом поліції Семенів Р.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №464763 відносно ОСОБА_4 , який 07.06.2025 о 17.00 год. між н.п. Нагуєвичі та Унятичі, будучи посадовою відповідальною особою, порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та інших дорожніх споруд, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, а саме: допустив утримання зелених насаджень у неналежному стані, що призвело до падіння стовбура дерева на транспортний засіб марки IVECO н.з. НОМЕР_2 , що призвело до його механічних пошкоджень та отриманн матеріальних збитків, чим порушив п.5.6. ДСТУ3587:2022, чим порушив п .1.5 ПДР. 
Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 листопада 2025 року у справі №442/7661/25, яку залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2025 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення ст.140 КУпАП відносно ОСОБА_4 за ч.4 вирішено закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. 
ОСОБА_4 у письмових поясненнях від 25.09.2025 зазначив про те, що він, перебуваючи на посаді майстра лісу та належно виконуючи свої обов`язки, постійно стежив за санітарним станом на ввірених йому лісових масивах. Обстеження дуба Івана Франка, як окремого дерева, в межах деревостану - не проводилось. Додатково повідомив, що під час патрулювання та обстеження лісового масиву, де знаходиться вищевказане дерево, згідно санітарних правил, хворіб не виявлено, потреби та підстав для санітарних рубок не було. Враховуючи те, що відповідно до рішення Львівського облвиконкому №634 від 02.10.1970 Дуб І.Франка мав статус Державної ботанічної пам`ятки природи. У 1984 році рішенням виконавчого комітету обласної ради наодних депутатів №495 було створено комплексну пам`ятку місцевого значення «Стежна Івана Франка». Враховуючи смтан вищевказаного дерева, а також його природню цінність, в естетичних цілях дуб І.Франка, залишався для збереження. З метою безпеки відвідувачів неподалік дерева, в місцях, в яких добре проглядається, було встановлено попереджуючі знаки про заборону проходу, прогулювання та паркування автотранспорту в безпосередній близькості до дерева. Причина падіння дерева йому не відома. Падіння дерева на автобус, який знаходився в нерухомому стані, неподалік дерева, частково на проїзній частині, де згідно попереджувального знаку, який знаходився поруч, стоянка була заборонена, але всупереч попереджувальній табличні була проігнорована водієм автобусу. Падіння дерева відбулося самовільно. Зазначив, що комплексна пам`ятка місцевого значення стежка І.Франка, відноситься до об`єктів Природного заповідного фонду місцевого значення, яка охороняється згідно із Законом України «Про природно-заповідний фонд». Державний контроль за такими об`єктами здійснюється державною екологічною інспекцією України та іншими спеціальними органами. Недопрацювань чи недобросовісного невиконання посадових обов`язків не вбачає. Своєї вини не визнає. 
Згідно висновку експерта за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого (автотоварознавчого) дослідження №22792 від 10.10.2025 ринкова вартість автобуса IVECO CC150E, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без врахування пошкоджень отриманих внаслідок падіння дерева (до падіння дерева 07.06.2025, становила 1211442,20 грн.. Вартість матеріального збитку завданого власнику автобуса IVECO CC150E, реєстраційний номер НОМЕР_6 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, становила 1211442,20 грн. Ринкова вартість автобуса IVECO CC150E, реєстраційний номер НОМЕР_7 пошкодженого внаслідок падіння дерева 07.06.2025, (в пошкодженому стані), становить 165000,00 грн.. Розмір матеріального збитку (завданої шкоди) пов?язаної з пошкодженням автобуса IVECO CC150E, реєстраційний номер НОМЕР_5 , визначеного як різниця вартості автобуса до та після падіння дерева 07.06.2025, становить 1046442,20 грн. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Нормами статей 1166, 1167 ЦК України встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст.1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Для встановлення обставин, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина 2статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5статті 1187 ЦК, пункт 1 частини 2статті 1167 ЦК України). В свою чергу, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Відповідно до частини 2 статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.
Наведені положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.
При цьому, питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою, у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).
Судом вствновлено, що автобус, на який впало дерево, був припаркованний у не відведеному для паркування місці, зокрема, у межах дії попереджувальної таблички про небезпеку падіння дерева. 
Врахувавши наведені обставини та норми матеріального права, суд вважає, що настання негативних наслідків - пошкодження автобуса позивача стало можливим як з вини самого позивача у вигляді грубої необережності, який при належній обачності, наявності попереджувальної таблички зобов`язаний був прийняти заходи для збереження свого майна, так і з боку відповідача як підприємства, що спеціально створене для виконання обов`язків з догляду (контролю) за зеленими насадженнями, в тому числі й за дубом І.Франка, який являється заповідни об`єктом, не здійснював належного контролю та відповідного реагування на незадовільний, аварійний стан дерева. 
Вказані обставин підлягають обов`язковому враховуванню при визначенні розміру як матеріальної шкоди у сукупності з іншими обставинами справи.
Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.
Грошовий вираз майнової шкоди є збитками.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною другою статті 22 ЦК передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір, а також те, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду (правовий висновок викладений в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від: 30 січня 2018 року у справі № 395/1360/15-ц (провадження № 61-77св18),19 вересня 2018 року у справі № 686/3471/17 (провадження № 61-981св18), 10 жовтня 2018 року у справі № 359/11706/15-ц (провадження № 61-13907св18)).
Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
При цьому, визначення розміру матеріального збитку при відшкодуванні шкоди, заподіяної зокрема транспортному засобу, повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).
На підтвердження заподіяння позивачеві матеріальної шкоди, останнім надано вищевказаний висновок експерта, який суд вважає належним доказом на підтвердження розмір заподіяної шкоди. 
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає підтвердженою обопільність вини обох сторін і вважає, що з відповідача слід стягнути 50% від завданої шкоди, оскільки сторони не наполягали на проведенні експертизи для визначення ступеня вини. 
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі відмови у позові - судовий збір не відшкодовується позивачу.
Згідно з Платіжною інструкцією №КА5Н-МКТ4-5З45-3Т0Н від 12.01.2026 ОСОБА_7 за подання до суду даного позову сплачено судовий збір в розмірі 10464,22 грн.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_7 задоволено частково, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 5232,11 грн. сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з Договором про надання експертних послуг №22792 від 19.06.2025 вартість компенсації витрат а винагороди виконавця за проведення замовленої замовником судової транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ - є договірною і залежить від трудомісткості, кількості, складності досліджень, виїздів для обстежень об`єкта й отримання необхідних відоомтсей про нього, використання програмних продуктів тощо, з орієнтуванням при цьому на встановлену наказом МЮ України від 27.01.2025 №5-о вартість однієї експертгодини у 2025 році - 424,08 грн. Оплата проводиться в два етапи: за питання №№1-2 - 12000 грн. після проведення експертного огляду, згідновиставленого рахунку, за питання №3-4 - 4000 грн. у випадку доцільності їх вирішення, за окремим рахунком. 
Актом наданих послуг №22792 від 10.10.2025 підтверджується виконання експертом замовлення з проведення експертизи та вартість послуг становить 16000 грн. за експертний огляд, дослідження автомобіля та оплата послуг аукціону пошкоджених КТЗ «Autoonline». 
Платіжними інструкціями №@2PL822884 та №@2PL225713 підтверджується оплата ОСОБА_1 за договором №22792 в сумі 12000 та 4000 грн. відповідно. 
Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , скористався правовою допомогою, витрати за яку згідно детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги від 03.02.2026 становлять 50000 грн. Дане стверджується Договором про надання правничої (правової) допомоги №2Б/0253 від 11.06.2025, Додатком №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги №2Б/0253 від 11.06.2025, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги від 03.02.2026. 
У відповідності до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд не приймає до уваги покликань відповідача з приводу надмірності витрати на правову допомогу, оскільки вважає такі пропорційними до складності категорії справи, кількості судових засідань та виконаної адвокатом роботи. 
Враховуючи вищенаведене, а саме те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 38232,11 грн. з яких: 8000 грн. компенсації витрат за проведення експертизи, 25000 грн. витрат на правову допомогу та 5232,11 грн. компенсації сплаченого судового збору, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про відшкодування шкоди - задоволити частково. 
Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 523221,10 (п`ятсот двадцять три тисячі двісті двадцять одну гривню 10 коп.) грн. та понесені судові витрати в розмірі 38232,11 (тридцяти восьми тисяч двісті тридцять дві гривні 11 коп.), з яких витрати по сплаті судового збору в сумі 5232,11 (п`ять тисяч двісті тридцять дві гривні 11 коп.), витрати на проведення експертизи в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, та витрати на правову допомогу - 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
В решті позову - відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17.06.2026.

Суддя Павлів З.С.