Справа № 523/4927/26
Провадження №2/523/4421/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2026 р.  Пересипський районний суд міста Одеси в складі 
головуючого судді Сувертак І.В.
за участю секретаря Мельніченко Г. О. 
розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом - 
ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
Установив:
Позивач ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 звернувся до суду в березні 2026 року з позовом до ОСОБА_3 та просив суд проголосити рішення котрим: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_1 , є онуком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 23 травня 2012 року, та свідоцтвом про народження його батька, ОСОБА_5 , серії НОМЕР_4 , виданим Приморським районним відділом РАГС у м. Одесі 01 липня 1972 року.
Дід позивача, ОСОБА_4 , перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Приморським районним відділом РАГС у м. Одесі 28 квітня 1992 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що 13 серпня 2019 року було складено відповідний актовий запис № 8491, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції в Одеській області.
Після його смерті Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відкрито Спадкову справу № 822/2019, яку 17.10.2019 р. зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 64902634.
Спадкоємцями ОСОБА_4 були його син, ОСОБА_5 , його малолітній онук, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та переживша його дружина, ОСОБА_7 .
До складу спадщини входили:
- 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_7 від 25.03.2013 р., виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. (1/2 частка квартири була відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 04.07.2013 р., посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської нотаріальної контори Лєсогоровим Д. О. за р. № 7-585).
- 1/2 частка квартири АДРЕСА_5 , що належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя;
- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується технічним паспортом автомобілю серії НОМЕР_8 від 03.06.1988 р.
- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 14.03.2007 р.
Однак, спадкове майно не було поділено між спадкоємцями у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , про що 19 березня 2024 року складено відповідний актовий запис № 2508, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після її смерті Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відкрито Спадкову справу № 211/с/2024.
До складу спадщини входила квартира АДРЕСА_5 , яка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_11 від 24.03.2006 р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, про що до Реєстру прав власності на нерухоме майно було внесено запис № 14457722 від 12.04.2006 р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200422530 від 15.02.2020 р., 1/2 частка якої не була успадкована після смерті ОСОБА_9 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2025 р. у справі № 523/15982/24 позовні вимоги ОСОБА_1 в особі ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_11 про визнання права на спадкування та визнання заповіту недійсним задоволено; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємця за законом четвертої черги, в порядку ст. 1264 Цивільного кодексу України; визнано заповіт ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 05 березня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 195, недійсним.
Таким чином, спадкоємцем ОСОБА_7 за рішенням суду є ОСОБА_1 
07 липня 2025 року на підставі зазначеного судового рішення державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6-1048, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітній ОСОБА_1 .
Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , та в цілому складається з двох житлових кімнат та приміщень загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м.
В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що входило до спадкової маси після смерті діда, ОСОБА_4 , та не було успадковане, а саме:
- 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 ;
- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ;
- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Однак, Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса Гам`яніна В.О. було повідомлено про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті діда, ОСОБА_4 , звернувся ще один його онук, ОСОБА_3 , батько якого, ОСОБА_12 , який, відповідно, був сином спадкодавця, ОСОБА_4 , нібито помер у 2004 році на території Російської Федерації.
При цьому, заявником, ОСОБА_3 , не було надано нотаріусу відповідних документів, необхідних для прийняття спадщини, зокрема свідоцтва про смерть батька.
Крім того, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження нібито померлого батька ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , відсутні відомості про його батька, діда ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00025565348 від 12.02.2020 р.
У зв`язку з цим Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину з огляду на неможливість встановлення обсягу спадщини через подання іншим спадкоємцем, ОСОБА_3 , заяви про прийняття спадщини за відсутності на даний момент належного підтвердження права на спадкування за правом представлення.
Як вважає позивач, батько ОСОБА_3 , ОСОБА_12 є живим та продовжує проживати на території рф у невстановленому місці. Однак особистий зв`язок із ним жоден з родичів не підтримує та точними відомостями щодо нього не володіє.
При цьому, оскільки ОСОБА_3 не надав належних доказів смерті свого батька, ОСОБА_12 , він не може вважатися спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення.
Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем ОСОБА_4 , змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав із цією позовною заявою про визнання його права власності на майно в порядку спадкування.
На адресу суду 10 березня 2026 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі ОСОБА_10 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
19 березня 2026 року (а.с.40) провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 22 квітня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 57).
Представник позивача - адвокат Іскра С. Л. надала заяву в котрій просила справу розглядати за її відсутності, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові. 
Відповідач в підготовче засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав заяву про визнання позову.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є онуком ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 23 травня 2012 року, та свідоцтвом про народження його батька, ОСОБА_5 , серії НОМЕР_4 , виданим Приморським районним відділом РАГС у м. Одесі 01 липня 1972 року.
Дід позивача, ОСОБА_4 , перебував у шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим Приморським районним відділом РАГС у м. Одесі 28 квітня 1992 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що 13 серпня 2019 року було складено відповідний актовий запис № 8491, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції в Одеській області.
Після його смерті Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відкрито Спадкову справу № 822/2019, яку 17.10.2019 р. зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 64902634.
Спадкоємцями ОСОБА_4 були його син, ОСОБА_5 , його малолітній онук, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та переживша його дружина, ОСОБА_7 .
До складу спадщини входили:
- 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_7 від 25.03.2013 р., виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. (1/2 частка квартири була відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 04.07.2013 р., посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської нотаріальної контори Лєсогоровим Д. О. за р. № 7-585).
- 1/2 частка квартири АДРЕСА_5 , що належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя;
- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується технічним паспортом автомобілю серії НОМЕР_8 від 03.06.1988 р.
- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 14.03.2007 р.
Однак, спадкове майно не було поділено між спадкоємцями у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , про що 19 березня 2024 року складено відповідний актовий запис № 2508, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Після її смерті Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відкрито Спадкову справу № 211/с/2024.
До складу спадщини входила квартира АДРЕСА_5 , яка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_11 від 24.03.2006 р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, про що до Реєстру прав власності на нерухоме майно було внесено запис № 14457722 від 12.04.2006 р., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200422530 від 15.02.2020 р., 1/2 частка якої не була успадкована після смерті ОСОБА_9 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.04.2025 р. у справі № 523/15982/24 позовні вимоги ОСОБА_1 в особі ОСОБА_10 до ОСОБА_5 , ОСОБА_11 про визнання права на спадкування та визнання заповіту недійсним задоволено; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємця за законом четвертої черги, в порядку ст. 1264 Цивільного кодексу України; визнано заповіт ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 05 березня 2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 195, недійсним.
Таким чином, спадкоємцем ОСОБА_7 за рішенням суду є ОСОБА_1 
07 липня 2025 року на підставі зазначеного судового рішення державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 6-1048, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітній ОСОБА_1 .
Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , та в цілому складається з двох житлових кімнат та приміщень загальною площею 65,3 кв. м, житловою площею 26,1 кв. м.
В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що входило до спадкової маси після смерті діда, ОСОБА_4 , та не було успадковане, а саме:
- 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 ;

- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ;
- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Однак, Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса Гам`яніна В.О. було повідомлено про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті діда, ОСОБА_4 , звернувся ще один його онук, ОСОБА_3 , батько якого, ОСОБА_12 , який, відповідно, був сином спадкодавця, ОСОБА_4 , нібито помер у 2004 році на території Російської Федерації.
При цьому, заявником, ОСОБА_3 , не було надано нотаріусу відповідних документів, необхідних для прийняття спадщини, зокрема свідоцтва про смерть батька.
Крім того, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження нібито померлого батька ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , відсутні відомості про його батька, діда ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00025565348 від 12.02.2020 р.
У зв`язку з цим Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину з огляду на неможливість встановлення обсягу спадщини через подання іншим спадкоємцем, ОСОБА_3 , заяви про прийняття спадщини за відсутності на даний момент належного підтвердження права на спадкування за правом представлення.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 цього ж Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Так, ОСОБА_1 , за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси одержав право на спадкування після ОСОБА_7 та отримав свідоцтво про право на спадщину на належну ОСОБА_7 квартиру.
Однак, з моменту смерті діда позивача, ОСОБА_4 , залишилося не успадкованим наступне майно:
- 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 ;
- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 ;
- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
При цьому, ОСОБА_1 , який є онуком спадкодавця, ОСОБА_4 , є його спадкоємцем за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як було зазначено, спадкоємцями ОСОБА_4 були його син, ОСОБА_5 , його померла дружина, ОСОБА_7 , та онук, ОСОБА_1 .
Відповідно, після смерті дружини, ОСОБА_7 , спадкоємцем ОСОБА_4 за законом першої черги є його син, ОСОБА_5 .
Оскільки ОСОБА_5 відмовився від отримання належної йому за законом частки спадкового майна на користь онука померлого, ОСОБА_1 , єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 на даний момент є його онук, ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Так, відповідач, ОСОБА_3 , який також є онуком ОСОБА_4 , міг би бути його спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення у випадку дійсної смерті його батька, сина померлого, до моменту відкриття спадщини.
Однак, оскільки відповідачем, ОСОБА_3 , не надано доказів факту смерті його батька, ОСОБА_12 , відповідач не має права на спадкування за правом представлення.
В свою чергу, ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса не може отримати свідоцтво про право на спадщину, що порушує його право на спадкування, та вимушений звернутися із цим позовом до суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 3, 4-7,11-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя