Справа №717/785/26
Номер провадження 2/717/475/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року   
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючої – судді Кудиби З. І.
за участі секретаря: Житарюк А. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407; ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИЛА:
Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») Олійник К. О. подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 1571-6064 від 03.07.2025 р. в розмірі 38 570,00 грн та понесені судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 липня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем шляхом використання вебсайту creditkasa.com.ua, який забезпечує укладення електронних договорів товариства, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1571-6064.
Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн строком на 365 днів із базовим періодом користування 21 день, після спливу якого у позичальника виникав обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом.
Договором також передбачено одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, а також застосування процентної ставки у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 днів та 0,74 % за кожен день користування кредитом починаючи з 181-го дня і до дня повного погашення заборгованості.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, у встановлені договором строки кредит не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив. Крім того, відповідно до умов договору позивачем нараховано комісію за видачу кредиту.
За твердженням позивача, станом на 24 лютого 2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 38 570,00 грн, що складається із суми основного боргу, нарахованих процентів за користування кредитом, нарахованих процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України та комісії і підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою суду від 01 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно судом витребувано у АТ «Райффайзен Банк» інформацію щодо надходження грошових коштів на рахунок відповідача.
19 травня 2026 року до суду від АТ «Райффайзен Банк» надійшли витребувані судом матеріали, які підтверджують факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Крім того, 21 травня 2026 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення по суті спору, а також долучено квитанції про сплату заборгованості за кредитним договором.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ для ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і законних інтересів фізичних осіб, юридичних осіб та держави.
Частина перша статті 4 ЦПК України встановлює право кожної особи звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.
Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, без попередньо встановленої сили доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємозв`язок доказів, мотивуючи врахування або відхилення кожного доказу.
Судом встановлено, що 03 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем позивача та забезпечує укладення договорів в електронній формі відповідно до вимог чинного законодавства України щодо електронних правочинів, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1571-6064.
Зазначений договір укладено з дотриманням вимог законодавства щодо форми електронного правочину, а його умови підтверджуються матеріалами справи.
Згідно з умовами договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 365 днів. Базовий період користування кредитом становив 21 день, після спливу якого у позичальника виникав обов`язок зі сплати процентів за користування кредитом. Договором передбачено одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, а також застосування процентної ставки у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 днів та 0,74 % за кожен день користування кредитом починаючи з 181-го дня і до дня повного погашення заборгованості.
Отримавши кредитні кошти, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, зокрема не повернув основну суму кредиту у строки, визначені договором, та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом, розмір яких, згідно з розрахунком позивача, становить 22 070,00 грн.
Суд зазначає, що заборгованість виникла у межах строку дії кредитного договору, її розмір підтверджується умовами договору, розрахунком заборгованості та іншими письмовими доказами, поданими позивачем, які є належними, допустимими та достовірними у розумінні процесуального закону.
Станом на 24 лютого 2026 року загальний розмір заборгованості відповідача становив 38 570,00 грн, що включає суму основного боргу, нараховані проценти за користування кредитом, нараховані проценти річних та комісію.
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості, а саме: 10 000,00 грн — простроченої заборгованості за основною сумою кредиту, 22 070,00 грн — простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 5 000,00 грн — простроченої заборгованості за процентами річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також 1 500,00 грн — простроченої заборгованості за комісією.
Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, що підтверджуються укладеним електронним договором № 1571-6064 від 03 липня 2025 року та наявними у справі доказами, а відповідач є таким, що порушив взяті на себе грошові зобов`язання.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі того ж роду та якості, що були передані) у строк та в порядку, встановленому договором.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано у документах (включно з електронними) і підписано сторонами.
Згідно зі статтями 626 та 628 ЦК України, договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, погоджені сторонами, а також обов`язкові умови відповідно до законодавства.
Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована чи змінна) та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, забезпечення, попиту і пропозиції на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до статей 11 та 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин зі споживчого кредитування застосовуються положення щодо захисту прав споживачів, зокрема щодо недопустимості включення до договору умов, які призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін на шкоду споживачу.
Під час розгляду справи судом не встановлено підстав вважати умови кредитного договору несправедливими або такими, що створюють істотний дисбаланс прав та обов`язків сторін.
Судом встановлено, що 21 травня 2026 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення по суті спору та долучено квитанції про сплату грошових коштів у розмірі 2 500,00 грн та 7 500,00 грн, а всього на загальну суму 10 000,00 грн.
Зазначені платежі відповідають розміру заявленої до стягнення заборгованості за основною сумою кредиту та свідчать про виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів у повному обсязі.
Оскільки на момент ухвалення рішення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 грн є погашеною, підстав для задоволення позовних вимог у цій частині немає.
Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 22 070,00 грн суд зазначає таке.
Укладеним між сторонами кредитним договором визначено порядок, строки та розмір нарахування процентів за користування кредитними коштами, зокрема встановлено процентну ставку у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 днів та 0,74 % за кожен день користування кредитом починаючи з 181-го дня користування кредитом.
Нарахування позивачем процентів здійснено відповідно до умов кредитного договору в межах строку кредитування. Наданий позивачем розрахунок процентів узгоджується з умовами договору та матеріалами справи.
Доказів неправильності здійсненого розрахунку, його арифметичної помилковості або невідповідності умовам договору відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 22 070,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення 5 000,00 грн процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, суд виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас позивачем не надано належного та допустимого розрахунку заявлених до стягнення процентів річних із зазначенням періоду прострочення, суми, на яку вони нараховувалися, а також порядку їх обчислення.
За відсутності такого розрахунку суд позбавлений можливості перевірити правильність визначення заявленої до стягнення суми 5 000,00 грн та встановити її обґрунтованість.
У зв`язку з наведеним позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що кредитним договором передбачено обов`язок позичальника сплатити одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 1 500,00 грн.
Зазначена умова договору є чинною, недійсною у встановленому законом порядку не визнавалася, а доказів її оспорення матеріали справи не містять.
Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 1 500,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 10 000,00 грн задоволенню не підлягають у зв`язку з її добровільним погашенням відповідачем після звернення позивача до суду. Позовні вимоги про стягнення 5 000,00 грн процентів річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, задоволенню не підлягають через їх недоведеність. Водночас вимоги про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 22 070,00 грн та комісії за видачу кредиту у розмірі 1 500,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 23 570,00 грн, з яких:
— 22 070,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом;
— 1 500,00 грн — заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову у розмірі 1 626,98 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 530, 611, 612, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1056-1 ЦК України, а також статтями 2, 4, 5, 7, 12, 76–89, 258, 259, 263–265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1571-6064 від 03 липня 2025 року у розмірі 23 570 (двадцять три тисячі п`ятсот сімдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 1 626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень 98 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 16 червня 2026 року.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26/407; ЄДРПОУ 38548598).
Відповідач:  ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя         Кудиба З. І.