154/1714/26 
2/154/1240/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
07 липня 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 154/1714/26 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
29 квітня 2026 року до Володимирського міського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року.
Обґрунтування позовних вимог
Позов обґрунтовано тим, що 11 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1967450 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Позивач зазначає, що кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідачки.
За умовами кредитного договору відповідачці було надано кредит у сумі 3000,00 грн строком на 17 днів, з процентною ставкою 1,9 % на добу. Кредитні кошти, за твердженням позивача, були перераховані 11 вересня 2021 року на картковий рахунок відповідачки за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Також позивач посилається на те, що 01 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором.
Згідно з розрахунком позивача, станом на 20 лютого 2026 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року становить 10059,00 грн, з яких: 3000,00 грн — прострочена заборгованість за сумою кредиту; 7059,00 грн — прострочена заборгованість за процентами.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року у розмірі 10059,00 грн, а також понесені судові витрати.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою суду від 07 травня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, а у разі неявки відповідачки — ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання двічі не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів на спростування позовних вимог не скористалась.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення. 
Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилась у судове засідання, причин неявки не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність передбачених статтями 223, 280 ЦПК України підстав для заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З наданого позивачем кредитного договору № 1967450 вбачається, що 11 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитодавцем у договорі зазначено ТОВ «ФК «ВЕРОНА», код ЄДРПОУ 41602157, місцезнаходження: 04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 8, корпус 6. Позичальницею зазначена ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
За умовами пунктів 1.1-1.4 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредитні кошти, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Загальний розмір кредиту становить 3000,00 грн, строк кредитування — 17 календарних днів, з 11 вересня 2021 року по 27 вересня 2021 року включно, процентна ставка — 1,90 % від суми кредиту на день, тип процентної ставки — фіксована.
Згідно з пунктами 1.7-1.10 договору кредит надавався для задоволення особистих потреб позичальниці, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною чи професійною діяльністю, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи у мережі Інтернет, без забезпечення заставою чи порукою та без необхідності укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору кредит мав надаватися у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальниці, а датою надання кредиту визначено день списання грошових коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок банківської платіжної картки позичальниці. З моменту такого списання сторони підтверджують виконання кредитодавцем свого обов`язку за договором.
Графіком платежів до договору передбачено, що 27 вересня 2021 року позичальниця мала сплатити 3969,00 грн, з яких 3000,00 грн — сума кредиту, 969,00 грн — проценти за користування кредитом. Комісія за надання кредиту, платежі за обслуговування кредитної заборгованості, платежі кредитного посередника та платежі третім особам у графіку визначені у розмірі 0,00 грн.
На підтвердження ознайомлення позичальниці з умовами кредитування позивачем надано паспорт споживчого кредиту від 11 вересня 2021 року, у якому зазначені основні умови кредитування, зокрема процентна ставка 1,9 % на день, фіксований тип процентної ставки, можливість продовження строку кредитування, відсутність обов`язкових супровідних платежів кредитодавцю, кредитному посереднику та третім особам. У паспорті споживчого кредиту міститься підтвердження споживача про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування і орієнтовну загальну вартість кредиту, а також зазначено позичальницю — ОСОБА_1 , дату ІНФОРМАЦІЯ_1 та одноразовий ідентифікатор G9227.
Зазначений одноразовий ідентифікатор G9227 також відображений як підпис споживача у паспорті споживчого кредиту, що є доказом електронного способу підтвердження ознайомлення відповідачки з істотними умовами кредитування перед укладенням договору.
На підтвердження електронного підписання кредитного договору позивачем надано довідку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» про ідентифікацію. З цієї довідки вбачається, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з якою укладено договір № 1967450 від 11 вересня 2021 року, була ідентифікована ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА». Акцепт договору позичальницею, тобто підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі https://topcredit.ua/. У довідці зазначено одноразовий ідентифікатор G9227, час його відправлення позичальниці — 11 вересня 2021 року, а також номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор, — 380633569950. 
На підтвердження фактичного надання кредитних коштів позивачем надано інформаційну довідку ТОВ «САНРАЙЗ ФІНАНС» вих. № 1903/2026-3 від 19 березня 2026 року. З її змісту вбачається, що за договором з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» надано інформацію щодо успішності операції за Order ID 1967450. У довідці зазначено одержувача — ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , суму операції — 3000,00 грн, дату видачі — 11 вересня 2021 року, маску картки — НОМЕР_1 , статус операції — «Успішно». 
З наданої позивачем виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1967450 вбачається, що 11 вересня 2021 року ОСОБА_1 було надано кредит за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року. У виписці зазначено, що заборгованість перед ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за цим договором станом на 20 лютого 2026 року включно становить 10059,00 грн, з яких 3000,00 грн — прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7059,00 грн — прострочена заборгованість за процентами. 
У цій же виписці зазначено, що станом на 20 лютого 2026 року заборгованість за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року не погашена. Також вказано, що ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» нарахування відсотків, пені та штрафів не здійснювало. У табличній частині виписки відображено сальдо на кінець періоду: прострочене тіло кредиту — 3000,00 грн, прострочені відсотки — 7059,00 грн, прострочена комісія — 0,00 грн, пеня та штрафи — 0,00 грн, разом — 10059,00 грн.
На підтвердження переходу права вимоги позивачем надано договір № 1-01/12/2023 відступлення права вимоги від 01 грудня 2023 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» як кредитором та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» як новим кредитором. Зі змісту договору вбачається, що первісний кредитор відступив новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор замінив первісного кредитора у відповідних зобов`язаннях та набув права вимоги до боржників, зазначених у додатку до договору. 
З витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 від 01 грудня 2023 року вбачається, що до нового кредитора ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року, дата закінчення договору — 27 вересня 2021 року. У витягу зазначено суму виданого кредиту 3000,00 грн, залишок по тілу кредиту 3000,00 грн, залишок по відсотках 7059,00 грн, загальну суму заборгованості 10059,00 грн.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно зі статтями 76, 77, 78, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини, які відповідно до закону мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статей 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять погоджені сторонами умови; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтями 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи; предметом договору факторингу може бути як наявна грошова вимога, так і майбутня вимога.
Оцінюючи докази у справі, суд виходить з того, що позивачем доведено факт укладення між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 кредитного договору № 1967450 від 11 вересня 2021 року.
Договір містить істотні умови кредитування: суму кредиту 3000,00 грн, строк користування кредитом 17 календарних днів, кінцеву дату повернення кредиту 27 вересня 2021 року, процентну ставку 1,90 % від суми кредиту на день, а також обов`язок позичальниці повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Суд також враховує, що договір укладено в електронній формі. На підтвердження волевиявлення відповідачки позивачем надано паспорт споживчого кредиту та довідку про ідентифікацію, з яких вбачається використання одноразового ідентифікатора G9227, надісланого на фінансовий номер телефону відповідачки. Зазначений одноразовий ідентифікатор відображений у документах як засіб підтвердження акцепту договору відповідачкою.
Факт надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «САНРАЙЗ ФІНАНС», згідно з якою 11 вересня 2021 року за договором № 1967450 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , було здійснено успішну операцію з видачі 3000,00 грн на платіжну картку з маскою № НОМЕР_1 .
Отже, суд приходить до висновку, що між первісним кредитором та відповідачкою виникли кредитні правовідносини, у яких первісний кредитор виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів, а відповідачка набула обов`язку повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Відповідачка у визначений договором строк кредит не повернула, доказів повного або часткового погашення заборгованості суду не подала, розрахунок позивача не спростувала.
Щодо розміру заборгованості суд зазначає таке.
Згідно з умовами договору первісний строк користування кредитом становив 17 календарних днів, а проценти за цей період мали нараховуватися за ставкою 1,90 % від суми кредиту на день. Такий розрахунок відповідає графіку платежів до договору, за яким сума процентів за первісний строк кредитування становила 969,00 грн.
Договором також було передбачено можливість автоматичного продовження строку користування кредитом у разі неповернення кредиту та несплати процентів до закінчення строку дії договору. У період такої автопролонгації договором передбачалась підвищена процентна ставка 2,90 % від суми кредиту на день, але не більш як за 70 календарних днів у сукупності.
Заявлена позивачем сума процентів 7059,00 грн узгоджується із зазначеними умовами договору, оскільки складається з процентів за первісний строк кредитування та процентів за період автопролонгації. Водночас позивач не заявляє до стягнення штраф, пеню, комісію чи інші санкції.
Суд окремо враховує, що Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року змінено правове регулювання окремих питань продовження строку користування споживчим кредитом. Разом з тим зазначені зміни набрали чинності після укладення спірного договору, після настання строку повернення кредиту та після періоду, за який позивачем заявлено проценти, тому не впливають на оцінку прав та обов`язків сторін за цим договором.
З виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1967450 вбачається, що станом на 20 лютого 2026 року заборгованість за договором становить 10059,00 грн, з яких 3000,00 грн — прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7059,00 грн — прострочена заборгованість за процентами. У цій же виписці зазначено, що ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» нарахування процентів, пені та штрафів не здійснювало.
Право вимоги до відповідачки перейшло до позивача на підставі договору № 1-01/12/2023 відступлення права вимоги від 01 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН». З витягу з реєстру боржників до цього договору вбачається, що до нового кредитора перейшло право вимоги саме за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року до ОСОБА_1 у загальному розмірі 10059,00 грн, з яких 3000,00 грн — залишок за тілом кредиту, 7059,00 грн — залишок за процентами.
Таким чином, позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, факт надання відповідачці кредитних коштів, невиконання нею обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів, розмір заборгованості, а також перехід до позивача права вимоги за цим договором.
Відповідачка належних і допустимих доказів на спростування позову, доказів погашення заборгованості, неправильності розрахунку або відсутності обов`язку перед позивачем суду не подала.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» підлягає задоволенню, а з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року у розмірі 10059,00 грн, яка складається із 3000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 7059,00 грн заборгованості за процентами.
Судові витрати.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
За змістом частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
За змістом частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, поведінку сторін під час розгляду справи, а також дії сторін щодо досудового врегулювання спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом і клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, з урахуванням того, чи були вони фактично понесені та чи є вони необхідними.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2025 року у справі № 369/849/18 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними статтею 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу або присудити такі витрати частково. Верховний Суд також зазначив, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для їх відшкодування у заявленому розмірі, оскільки ці витрати мають відповідати критеріям реальності, необхідності, розумності та пропорційності.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.
На підтвердження цих витрат позивачем надано договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, додаткову угоду № 1 від 20 січня 2026 року, акт про отримання правової допомоги від 02 червня 2026 року, рахунок № 02.06.2026-83 від 02 червня 2026 року та платіжну інструкцію № 2820 від 02 червня 2026 року про оплату 13000,00 грн.
З акта про отримання правової допомоги від 02 червня 2026 року вбачається, що до складу заявлених витрат включено: 2500,00 грн — зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості; 6250,00 грн — складення та подання до суду позовної заяви, підготовка доказів і додатків до позовної заяви, аналіз судової практики; 3750,00 грн — інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу справи; 500,00 грн — канцелярські витрати на виготовлення копій документів та відправку поштової кореспонденції.
Оцінюючи заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що ціна позову у справі становить 10059,00 грн, а заявлена сума витрат на правничу допомогу — 13000,00 грн, тобто перевищує саму ціну позову. Такий розмір витрат у цій конкретній справі є непропорційним до предмета спору та ціни позову.
Суд також враховує типовий характер спору. Предметом розгляду є стягнення заборгованості за одним кредитним договором мікрофінансової установи. Докази у справі мають стандартний характер для цієї категорії спорів: кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, довідка про ідентифікацію, інформаційна довідка про видачу кредиту, виписка з особового рахунку, договір відступлення права вимоги та витяг з реєстру боржників. Справа не містить складних фактичних обставин, складного правового спору, значного обсягу доказів, необхідності проведення експертизи, допиту свідків чи участі представника позивача в судових засіданнях.
Відповідачка відзиву на позов не подала, зустрічних вимог не заявляла, доказів на спростування позову не надала, у судові засідання не з`являлась, тому представник позивача не здійснював додаткової процесуальної роботи, пов`язаної з аналізом заперечень відповідачки, підготовкою відповіді на відзив, участю в судових дебатах чи реагуванням на активну процесуальну позицію іншої сторони.
Суд бере до уваги, що ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» є професійним учасником ринку стягнення заборгованості, а подання позовів про стягнення заборгованості за типовими кредитними договорами належить до звичайної діяльності такого товариства. Тому витрати на зустріч, консультацію щодо перспектив судового врегулювання та загальний моніторинг процесуального статусу справи не можуть у повному обсязі покладатися на відповідачку як необхідні та неминучі витрати саме для судового розгляду цієї справи.
Канцелярські витрати у розмірі 500,00 грн також не є гонораром адвоката за надання професійної правничої допомоги, а окремих належних доказів їх фактичного понесення саме у такому розмірі в цій справі суду не надано.
За таких обставин, з урахуванням ціни позову, типовості спору, незначної складності справи, обсягу фактично необхідної правничої допомоги, відсутності активної процесуальної поведінки відповідачки, а також принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд приходить до висновку, що покладення на відповідачку всієї заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн становило б надмірний тягар та не відповідало б критеріям статей 137, 141 ЦПК України.
Водночас суд визнає, що представником позивача фактично була надана правнича допомога, пов`язана з підготовкою та поданням позову, формуванням додатків і доказової бази, тому такі витрати підлягають компенсації у розумному та пропорційному розмірі.
З урахуванням наведених обставин суд визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, у сумі 3000,00 грн. Саме такий розмір, на переконання суду, є співмірним із ціною позову, складністю справи, фактичним обсягом необхідної правничої допомоги та значенням спору для сторін.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» слід стягнути судові витрати у загальному розмірі 5662,40 грн, з яких 2662,40 грн — судовий збір, 3000,00 грн — витрати на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 2, 4, 11, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 11, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, нежитлове приміщення 1008, заборгованість за кредитним договором № 1967450 від 11 вересня 2021 року у розмірі 10059,00 грн, яка складається із: 3000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту; 7059,00 грн — заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» судові витрати у загальному розмірі 5662,40 грн, з яких: 2662,40 грн — судовий збір; 3000,00 грн — витрати на професійну правничу допомогу.
Усього стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 15721,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідачка має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає обчислюватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», код ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, Україна, місто Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, нежитлове приміщення 1008.
Представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: 08157, Київська область, село Софіївська Борщагівка, проспект Героїв Небесної Сотні, 26/9.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ігор Вітер