Справа № 197/376/26
Провадження № 2/197/473/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року с-ще Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник ТОВ "ФК ЄАПБ" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 7434444 від 08.08.2025, № 28707-07/2025 від 13.07.2025, № 6030861 від 08.08.2025, № 1469911 від 22.06.2025 в загальному розмірі 80661,50 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 08.08.2025 між ТОВ "Сіроко фінанс" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №7434444, який підписано електронним підписом позичальника. 23.12.2025 року між ТОВ "Сіроко фінанс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 23122025/2, у відповідності до умов якого ТОВ "Сіроко фінанс" передає за плату належні йому права вимоги на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" до боржників, вказаними у реєстрі боржників в тому числі до ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 7434444 в розмірі 22347,50 грн, з яких 7500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13875 грн - сума заборгованості за пенею, 972,50 грн - сума заборгованості за комісією.
Також, 13.07.2025 між ТОВ "Стар Файненс груп" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 28707-07/2025. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 22 грудня 2025 між ТОВ "Стар Файненс груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 22122025 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № 28707-07/2025 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ". Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 28707-07/2025 в розмірі 22360 грн, з яких 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5265 грн - сума заборгованості за відсотками, 10595 грн - сума заборгованості за штрафом.
Окрім того, 08.08.2025 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6030861, який підписано електронним підписом позичальника. 27.01.2026 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 27012026 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № 17565-06/2025. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №6030861 в розмірі 12939 грн, з яких 2997 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000 грн - сума заборгованості за штрафом, 3942 грн - сума комісії за обслуговування кредиту.
Також 22.06.2025 між ТОВ "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1469911, який підписано електронним підписом позичальника. 28.01.2026 між ТОВ "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 28012026 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором 146991 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ". Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 146991 в розмірі 23015 грн, з яких 4985 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10000 грн - сума заборгованості за штрафом, 8030 грн - сума комісії за обслуговування кредиту. 
Всього за кредитними договорами у загальному розмірі заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає – 80661,50 грн.
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.08.2025 ТОВ "Сіроко фінанс" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 7434444. Відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в сумі 7500 грн, строком на 30 днів, процентна ставка - 0,01 % в день, фіксована та діє проятгом усього строку кредитування. Комісія - 27,01% від суми позики що складає 2025,75 грн. Дата надання позики 08.08.2025, дата повернення 06.09.2025, денна процентна ставка 0,91 %, пеня 5,00 % в день. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором О7е0НЗ (а.с.9-12). 
Відповідно до листа ТОВ "Европейська платіжна система" за вих. № КД-000037373 від 17.02.2026, ТОВ "Сіроко Фінанс" 08.08.2025 перерахувало кошти в розмірі 7500 грн, на електронний платіжний НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 (а.с.13).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 7434444, заборгованість ОСОБА_1 становить 22347,50 грн, з яких 7500 грн - сума заборгованості затілом кредиту, 13875 грн - сума заборгованості за пенею, 972,50 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.14).
23 грудня 2025 року між ТОВ "Сіроко фінанс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 23122025/2, у відповідності до умов якого ТОВ "Сіроко фінанс" передає за плату належні йому права вимоги на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" до боржників, вказаними у реєстрі боржників в тому числі до ОСОБА_1 (а.с.16-19).
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 23.12.2025 (а.с.20), ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 7434444 в розмірі 22347,50 грн, з яких 7500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13875 грн - сума заборгованості за пенею, 972,50 грн - сума заборгованості за комісією.
Також, 13 липня 2025 року ТОВ "Стар Файненс груп" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 28707-07/2025 (а.с. 26-31). Відповідно до мов якого кредитодавець надає позичальнику кошти в сумі 6500 грн, на умовах його строковості, платності і поворотності. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту - 13.07.2025, дата повернення кредиту - 09.11.2025. Процентна ставка - 0,90% в день. Комісія за видачу кредиту - 650 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором Y977.
Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту (а.с.32), у якому містяться основні умови кредитування.
22 грудня 2025 між ТОВ "Стар Файненс груп" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 22122025 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № 28707-07/2025 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.34-37). 
Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2025 (а.с. 38) та розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.39), ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором №28707-07/2025 в розмірі 22360 грн, з яких з яких 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5265 грн - сума заборгованості за відсотками, 10595 грн - сума заборгованості за штрафом.
Окрім того, 08.08.2025 ТОВ "Мілоан" та та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №6030861,відповідно до умов якого сума кредиту становить 3000 грн, строк кредитування 360 днів, дата повернення кредиту 03.08.2026. Комісія за надання кредиту -810 грн, комісія за обслуговування кредиту - 14,60 % що нараховується від суми кредиту (а.с.43-50).
Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту (а.с.51-52), у якому містяться основні умови кредитування.
Відповідно до платіжного доручення № 159520287 від 08.08.2025, ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 3000 грн на рахунок НОМЕР_3 (а.с.55).
27 січня 2026 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 27012026 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № 17565-06/2025 (а.с.57-61). 
Відповідно до реєстру боржників від 27.01.2026, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 6030861 в розмірі 12939 грн, з яких 2997 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000 грн -сума заборгованості за штрафом, 3942 грн - сума комісії за обслуговування кредиту (а.с.62).
22 червня 2025 року між ТОВ "Незалежні фінанси" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1469911. Відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кошти в сумі 5000 грн, строком на 350 днів, дата видачі кредиту 22.06.2025, дата повернення кредиту 07.06.2026. Комісія за надання кредиту 1000 грн яка нараховується за ставкою 20.00 % від суми кредиту, комісія за обслуговування кредиту - 14,60 % що нараховується від суми кредиту (а.с.69-77).
Також в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту (а.с.77-78), у якому містяться основні умови кредитування.
Відповідно до платіжного доручення № 44003956 від 22.06.2025, ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн на рахунок НОМЕР_4 (а.с.82).
28 січня 2026 між ТОВ "Незалежні фінанси" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 28012026 у відповідності до умов якого первісний кредитор відступив належні йому права вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № 146991 на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с.84-87). 
Відповідно до реєстру боржників від 28.01.2026, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № 146991 в розмірі 23015 грн, з яких 4985 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10000 грн -сума заборгованості за штрафом, 8030 грн - сума комісії за обслуговування кредиту (а.с.88).
Всього за кредитними договорами у загальному розмірі заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем складає – 80661,50 грн.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".
Таким чином, суд приходить до висновку, що між первісними кредиторами та ОСОБА_1 виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачем кредитів. Відповідач був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, що створило заборгованість.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 7434444 від 08.08.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 22347,50 грн, з яких 7500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13875 грн - сума заборгованості за пенею, 972,50 грн - сума заборгованості за комісією.
З огляду на встановлене, зважаючи, що відповідач тіла кредиту у розмірі 7500 грн та комісію за видачу кредиту в розмірі 972,50 грн, які узгоджені між сторонами кредитного договору, не сплатив позивачу, наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 28707-07/2025 від 13.07.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 22360 грн, з яких 6500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5265 грн - сума заборгованості за відсотками, 10595 грн - сума заборгованості за штрафом.
З огляду на встановлене, зважаючи, що відповідач тіла кредиту у розмірі 6500 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 5265 грн які узгоджені між сторонами кредитного договору, не сплатив позивачу, наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 6030861 від 08.08.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 12939 грн, з яких 2997 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000 грн -сума заборгованості за штрафом, 3942 грн - сума комісії за обслуговування кредиту.
З огляду на встановлене, зважаючи, що відповідач тіла кредиту у розмірі 2997 грн які узгоджені між сторонами кредитного договору, не сплатив позивачу, наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 146991 від 22.06.2025 відповідач має заборгованістьв розмірі 23015 грн, з яких 4985 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10000 грн - сума заборгованості за штрафом, 8030 грн - сума комісії за обслуговування кредиту.
З огляду на встановлене, зважаючи, що відповідач тіла кредиту у розмірі 4985 грн які узгоджені між сторонами кредитного договору, не сплатив позивачу, наявні підстави для їх стягнення у судовому порядку, а відтак позов у цій частині підлягає задоволенню.
Однак, щодо стягнення штрафних санкцій за кредитним договором № 7434444 від 08.08.2025 у розмірі 13875 грн, за кредитним договором № 28707-07/2025 від 13.07.2025 у розмірі 10595 грн, за кредитним договором № 6030861 від 08.08.2025 у розмірі 6000 грн, за кредитним договором № 146991 від 22.06.2025 у розмірі 10000 грн, суд зазначає, що п.18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України вказує про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма діє на час виникнення спору, а відтак, у стягненні з відповідача штрафних санкцій слід відмовити.
Разом з тим, щодо стягення комісії за договором № 6030861 від 08.08.2025 в розмірі 3942 грн, та за договором № 146991 від 22.06.2025 в розмірі 8030 грн, суд зазначає, що ч. 4 ст. 42 Конституції України передбачено, обов`язок держави захищати права споживачів, здійснювати контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяти діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно із ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Частиною 1 статті 11 ЗУ "Про споживче кредитування" передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Отже, ЗУ "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Верховний Суд у постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемним.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості за кредитом не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості за кредитом, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав і обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит у цьому випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 у справі № 686/14530/15.
Суд звертає увагу, що зі змісту п. 5 заяви-договору № 1001926434001 від 20.07.2021 вбачається, що банком було встановлено комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2,99% щомісячно.
Тобто, банком фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про споживче кредитування", і вказану плату встановлено без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем.
Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Враховуючи те, що позивачем встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата у справі №496/3134/19 дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 28219,50 грн, а саме: за кредитним договором № 7434444 від 08.08.2025 в розмірі 8472,50 грн, з яких 7500 грн – заборгованість за сумою кредиту; 972,50 грн – заборгованість за комісією; за кредитним договором № 28707-07/2025 від 13.07.2025 в розмірі 11765 грн, з яких 6500 грн – заборгованість по сумі кредиту; 5265 грн – заборгованість по процентам, за кредитним договором № 6030861 від 08.08.2025 в розмірі 2997 грн, з яких 2997 грн – заборгованість по сумі кредиту, за кредитним договором № 146991 від 22.06.2025 в розмірі 4985 грн, з яких 4985 грн – заборгованість по сумі кредиту, в іншій частині щодо стягнення щомісячної комісії за обслуговування кредиту (3942грн+8030грн) та штрафних санкцій (13875грн+10595грн+6000грн+10000грн)- відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 155169 від 17.03.2026 (а.с. 103), який підлягає відшкодуванню попорційно задоволенню позовних вимог, а саме 28219,50грн/80661,50грн*2662,40 грн =1432,66 грн.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 509, 512, 526, 536, 625, 626, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
позовТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: місто Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ: 35625014) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП:  НОМЕР_5 ) - задовольнити частково.
Стягнути зОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитними договорами № 7434444 від 08 серпня 2025 року, № 28707-07/2025 від 13 липня 2025 року, № 6030861 від 08 липня 2025 року, № 1469911 від 22 липня 2025 року в загальному розмірі 28219 (двадцять вісім тисяч двісті дев`ятнадцять) гривень 50 копійок.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" сплачений судовий збір у розмірі 1432 (одна тисяча чотириста тридцять дві) гривні 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення – 15.05.2026.

Суддя М.В.Панчук