Справа № 337/6852/25
Номер провадження 2/337/581/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, стягнення грошових коштів, –
ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2025 року позивачка ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Косякової З.М. звернулася до суду з позовом в якому просить:
1. Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 :
– виділивши ОСОБА_1 кімнату №7 площею 16,6 кв.м.;
– виділивши ОСОБА_2 кімнату №6 площею 13,0 кв.м.;
– службові приміщення квартири: коридор 6,5 кв.м., комору 0,4 кв.м., ванну 2,6 кв.м., туалет 1,0кв.м., кухню 9,4кв.м. залишити в загальному користуванні сторін;
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію різниці вартості кімнати відповідно до висновку експерта.
В обґрунтування позову зазначили, що співвласники квартири позбавлені можливості самостійно визначити порядок користування нею. 
Ухвалою судді від 16 січня 2026 року, після усунення стороною позивача недоліків згідно ухвали суду від 08 січня 2026 року, у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 
Ухвалою суду від 16 квітня 2026 року задоволено заяву представника позивача, та залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації різниці вартості кімнат. 
Ухвалою суду від 16 квітня 2026 року у справі закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
22 травня 2026 року представника позивача Косякова З.М. надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та задоволення позову. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_2 , повідомлена про розгляд за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явилася повторно, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності, у рівних часинах, по 1/2 частки, належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Згідно з технічним паспортом, квартира складається з: кімнати №7 площею 16,6 кв.м., з прилеглою до неї лоджією, площею 1,71 кв.м., кімнати №6 площею 13,0 кв.м., коридор площею 6,5 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., кухні площею 9,4 кв.м., комори площею 0,4 кв.м. 
Стороні позивача було роз`яснено можливість призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, для вирішення, з технічної точки зору, можливості встановлення порядку користування квартирою відповідно до часток власності кожного співвласника, однак відповідного клопотання суду надано не було.
Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.
Спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим майна зберігається, а тому суд вирішує питання про виділення у користування сторін частину майна у натурі, що співмірна розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
Кімната №7 площею 16,6 кв.м., є суттєво більшою за іншу, до того ж до неї прилегла лоджія, площею 1,71 кв.м., однак сторона відповідача не подала жодних заперечень щодо виділення цієї кімнати позивача, і залишення за відповідачкою іншої повністю ізольованої кімнати №6 площею 13,0 кв.м.
Оскільки співвласників квартири з рівними офіційно зареєстрованими частками двоє, є унеможливим встановлення ідеального порядку користування. Вирішуючи питання виділу кімнат сторонам, враховується те, який час сторони користуються певними кімнатами, їх вік, склад сім`ї, особливості здоров`я, вкладення коштів в облаштування нерухомості.
Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Оцінюючи обставини та відносини, що склались у співмешканців спірної квартири, судом не встановлено підстав для зміни порядку користування квартирою, запропонований у позовній заяві.
На переконання суду, встановлення такого порядку користування квартирою призведе до мінімального у цій ситуації порушення прав співвласників, однак надасть можливість вирішити спір, та мати у користування кожного з співвласників, що проживають в квартирі, окремих ізольованих житлових приміщень. 
Зважаючи на викладене позови підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом за позовну вимогу немайнового характеру. 
Керуючись ст.ст. 82, 89, 131, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги – задовольнити повністю.
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_2 :
– кімнату №7 площею 16,6 кв.м., з прилеглою до неї лоджією, площею 1,71 кв.м., виділити у користування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 );
– кімнату №6 площею 13,0 кв.м., виділити у користування ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 );
– інші приміщення квартири (коридор площею 6,5 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., кухню площею 9,4 кв.м., комору площею 0,4 кв.м.) залишити у загальному користуванні співвласників.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д.С. Бредун