Справа №403/274/26 провадження № 3/403/83/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
01 червня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , згідно з
відомостями, зазначеними в протоколі, 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце
проживання та реєстрації: 

АДРЕСА_1 , громадянство України (паспорт
№ НОМЕР_1 від 16 жовтня 2023 року), не
працюючого

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В: 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №840988, складеного 08 квітня 2026 року поліцейським з СРПП ВП №1 КРУП ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Макаренком О.Д. (скорочення, як вони викладені в протоколі) з доданими до нього матеріалами, 08 квітня 2026 року о 02 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно проганяв та не пускав додому свою співмешканку гр-нку ОСОБА_2 , вчинивши домашнє насильство, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.
В судове засідання по розгляду справи гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом в порядку, передбаченому законом. Будь-яких заяв та клопотань в порядку ст.268 КУпАП гр-н ОСОБА_1 суду не подав.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (п.41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03) сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За вказаних обставин, з урахуванням того, що гр-н ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд Устинівським районним судом Кіровоградської області стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, не вжив жодних заходів для прибуття до суду та (або) подання письмових заяв (клопотань) з приводу складеного стосовно нього протоколу, суд відповідно до положень ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної вимоги щодо здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності гр-на ОСОБА_1 , що відповідатиме виконанню завдань, визначених ст.1 КУпАП.
При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з’ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов’язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За змістом диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім’ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАД №840988 від 08 квітня 2026 року о 02 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно проганяв та не пускав додому свою співмешканку гр-нку ОСОБА_2 , вчинивши домашнє насильство.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить зазначення конкретної форми домашнього насильства, вчиненого гр-ном ОСОБА_1 стосовно гр-нки ОСОБА_2 ..
При цьому жодних тверджень гр-нки ОСОБА_2 з приводу ненадання їй гр-ном ОСОБА_1 доступу до житла та можливості користуватись ним, протокол прийняття від неї заяви про вчинене кримінальне правопорушення (та іншу подію) від 08 квітня 2026 року не містить.
З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення письмового пояснення гр-нки ОСОБА_2 , відібраного 08 квітня 2026 року сержантом поліції Макаренком О.Д., також не вбачається повідомлення гр-нкою ОСОБА_2 зазначених в протоколі обставин того, що гр-н ОСОБА_1 вигонив та не пускав її додому, оскільки в даних поясненнях вона лише вказує на висловлювання останнім грубої нецензурної лайки (без вказівки, кому вона була адресована) та висловлювання ним погроз вигнати її з території домоволодіння.
Разом з тим, економічне насильство у розумінні п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає умисне позбавлення особи житла або можливості користуватися ним, тоді як сама по собі погроза вчинення таких дій, за відсутності відомостей про її фактичну реалізацію, не свідчить про наявність факту економічного насильства. 
Саме лише висловлення погрози вчинення певних дій не є вчиненням цих дій безпосередньо, що, як наслідок усуває можливість кваліфікації дій гр-на ОСОБА_1 як домашнього насильства економічного характеру, для якого обов`язковим є наслідок - позбавлення постраждалої особи житла, наявність якого сержантом поліції ОСОБА_3 встановлена не була.
Додані до протоколу пояснення гр-нки ОСОБА_2 також не містять відомостей про виникнення в неї внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості, що є характерними ознаками психологічного насильства разі висловлення на адресу потерпілої особи словесних образ чи погроз.
З доданої до протоколу форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 08 квітня 2026 року, проведеної лейтенантом поліції ОСОБА_4 , вбачається повідомлення гр-нкою ОСОБА_2 про те, що поведінка кривдника не вплинула на її безпеку та безпеку дітей (п.13), кривдник не залякував, переслідував або погрожував їй (п.10), що свідчить про відсутність шкоди, завданої психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_2 ..
Зі змісту письмових пояснень гр-на ОСОБА_1 від 08 квітня 2026 року, останній повідомляє поліцейським, що 07 квітня 2026 року між ним та його співмешканкою під час вживання алкогольних напоїв разом зі знайомим ОСОБА_5 виник конфлікт, який продовжувався до моменту виклику працівників поліції.
При цьому будь-яких відомостей про висловлення ним погроз вигнати гр-нку ОСОБА_2 з її місця проживання, або недопуск її до житла чи фактичне позбавлення можливості користуватися ним письмові пояснення гр-на ОСОБА_1 не містять.
Згідно з п.15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 (далі - Інструкції) до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано відеозапису з технічного носія з відповідною фіксацією обставин складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №840988, а також відібрання пояснень від гр-н ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що прямо суперечить п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, за змістом якого включення портативного відеореєстратора поліцейським відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.
Крім того, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на обставину притягнення раніше гр-на ОСОБА_1 , дослівно, «…ст.173-2 ч.3 ВАД 485953» не була доведена належним та допустимими доказами, оскільки обставина притягнення особи до адміністративної відповідальності за відповідною частиною ст.173-2 КУпАП може бути підтвердження виключно постановою суду, винесеною за результатами розгляду справи про дане адміністративне правопорушення, копія якої до протоколу про адміністративне правопорушення додана не була.
Таким чином, обставина повторності вчинення гр-ном ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25). 
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою домашнього насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді заподіяної шкоди фізичному та (або) психічному здоров`ю потерпілого, а у випадку економічного насильства також і встановлення факту позбавлення особи житла, наявність якого під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суддя приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки зазначене в протоколі формулювання щодо вчинення ним домашнього насильства стосовно гр-нки ОСОБА_2 , як жінки, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не було доведено достатніми та належними в своїй сукупності доказами, а тому не може свідчити про повторність вчинення стосовно останньої протягом року домашнього насильства, виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі, та імперативності положень п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.7, ч.ч.1, 3 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або направити особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова