Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа № 711/4235/26
Провадження № 2/711/2644/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-

встановив:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, сформованим у системі «Електронний суд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову вказує, що 16.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ТОВ «Бізпозика») та ОСОБА_1 укладено Договір № 557584-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» 16.09.2025 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 557584-КС-001 про надання кредиту, яку останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 557584-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5993 на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 16.09.2025 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 557584-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», згідно якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом у боржника станом на 07.04.2026 утворилась заборгованість за Договором № 557584-КС-001 про надання кредиту у розмірі 13390,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7000,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 1000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 390,00 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.04.2026 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просили проводити розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, до початку розгляду 12.05.2026 до суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав в частині заборгованості за тілом кредиту, щодо стягнення з нього відсотків та штрафних санкцій заперечував. Водночас, при ухваленні рішення просив врахувати, що він є військовослужбовцем та застосувати ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців». 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи думку представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
Судом установлено, що 16.09.2025 між сторонами укладено Договір про надання кредиту № 557584-КС-001, за яким позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000 грн. 
Відповідно до п. 1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 5000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 24 тижні.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1% за кожен день користування кредитом. Процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн., розмір комісії залишається незмінним протягом усього строку договору.
Загальний розмір наданого кредиту - 5000,00 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 12302,52 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка - 6972,82 %., денна процентна ставка - 0,86 %.Термін дії договору до 03.03.2026.
Пунктами 2, 3 договору передбачено порядок та умови надання кредиту, а позичальник зобов`язаний повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом із урахуванням графіку обов`язкових платежів наведеного у договорі.
Як вбачається з інформаційної довідки (підтвердження) щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» проведено успішний переказ грошових коштів: 16.09.2025 на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у сумі 5000,00 грн. згідно кредитного договору № 557584-КС-001 від 16.09.2025.
Як вбачається з наданого розрахунку, після перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором № 557584-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на виконання умов договору на загальну суму 3560,00 грн.
Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 07.04.2026 у відповідача утворилась заборгованість за Договором № 557584-КС-001 від 16.09.2025 про надання кредиту, у розмірі у розмірі 13390,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 7000,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 1000,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 390,00 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх кредитних зобов`язань, то позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Таким чином, між сторонами існує спір щодо виконання грошового зобов`язання, який регулюється нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та положеннями укладеного між сторонами кредитного договору.
Надаючи оцінку доводам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., однак взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є законними, обґрунтованими, визнаються відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 557584-КС-001 від 16.09.2025 у розмірі 5000,00 грн.
Що стосується вимог позивача щодо стягнення заборгованості за простроченими процентами у сумі 7000,00 грн., відсотками відповідно до ст. 625 ЦПК України - у розмірі 1000 грн., а також комісії - 390,00 грн. вказаним кредитним договором суд зазначає наступне.
Під час розгляду справи встановлено, що згідно довідки № 1529 від 25.11.2025 відповідач ОСОБА_1 (солдат) перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 згідно наказу № 131 від 07.05.2025, витяг із якого додано відповідачем, що також підтверджується відомостями копії військового квитка серії НОМЕР_5 від 11.04.2025.
Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
У частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам)-штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України, у тому числі й у період виконання умов кредитного договору, та на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.
Враховуючи наведені положення законодавства, зважаючи на право відповідача, як військовослужбовця, на гарантоване законом надання йому відповідних пільг, на основі повно з`ясованих обставин, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 стягнення заборгованості за: простроченими процентами у сумі 7000,00 грн., відсотками відповідно до ст. 625 ЦПК України - у розмірі 1000 грн., а також комісії - 390,00 грн. відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. 
Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір за пониженою ставкою (коефіцієнт 0,8%) у розмірі 2662,40 грн. Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково на суму 5000,00 грн., що становить 37,34 % від заявлених вимог, то із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 994,14 грн. (2662,40*37,34%=994,14).
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 268, 272-279, 354 Цивільно процесуального кодексу України, ст. ст. 3, 207, 525, 526, 530, 611, 625 - 628, 633, 638, 1054, 1055, 1049, 1056-1 Цивільного кодексу України, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», суд -
у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411) заборгованість за договором про надання кредиту № 557584-КС-001 від 16.09.2025 у розмірі 5000,00 грн. та судовий збір у розмірі 994,14 грн., а всього 5994,14 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 14.05.2026.

Головуючий:	  	Н.  М.  Кондрацька