Справа № 536/684/26
Провадження № 2-о/536/37/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Баранської Ж.О., за участю секретаря судових засідань Волошиної А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: с.Кривуші, тупик Остапа Вишні, з вересня 2023 року та на час смерті тітки, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її тітка – ОСОБА_2 . Після смерті тітки відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . За життя тітка склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла заявниці ОСОБА_1 та її двоюрідній сестрі ОСОБА_3 . Тітка на момент смерті була зареєстрована у належній їй квартирі в м.Кременчуці, однак на той час фактично там не проживала. Так, у 2023 році здоров`я тітки погіршилось, вона не могла себе повністю обслуговувати, фізично не могла підніматись на четвертий поверх будинку, де розташовувалась її квартира, а тому заявниця спільно з тіткою прийняли рішення, щоб ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_1 та її чоловіком у приватному будинку заявниці в АДРЕСА_2 . У вересні 2023 року тітка переїхала до ОСОБА_1 та вони всі проживали разом аж до дня смерті тітки – ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
У свою чергу, ОСОБА_3 з ними не проживала, заяву про прийняття спадщини не подавала у приймати спадщину після померлої тітки не бажає. 
У серпні 2025 року з метою оформлення спадщини після смерті тітки ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинського О.Ю. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем та не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.
13 березня 2026 року суддею було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та витребувано від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинського О.Ю. належним чином засвідчені копії спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . 
Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Нестеренко А.В. в судове засідання не з`явились, представником заявниці подано клопотання про розгляд справи без її участі та без участі заявниці, просила суд заяву повністю задовольнити.
Заявниця ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Надала пояснення, що її тітка ОСОБА_2 у зв`язку із погіршенням стану здоров`я у вересні 2023 року переїхала жити до її будинку в АДРЕСА_2 , де заявниця проживала з чоловіком. На той час тітка проживала у своїй квартирі в м.Кременчуці, яка розташована на четвертому поверсі, та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, наявністю захворювань серця, їй важко було підійматись до квартири, забезпечувати свої потреби у повсякденному житті. У вересні 2023 року ОСОБА_1 забрала тітку з лікарні до свого будинку, де тітка проживала до дня своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Похованням займалась заявниця. 
Заінтересована особа ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, де вказала, що не має заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 , підтверджує той факт, що ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала разом з ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали заяви, приймаючи до уваги пояснення заявниці ОСОБА_1 , надані в ході судового розгляду справи, заслухавши показання свідків, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно посвідки про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Згідно посвідки про народження № НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 10 травня 1962 року Кременчуцьким міським бюро РАГС, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та у шлюбі набула прізвище – ОСОБА_8 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № 00056493839 від 13 лютого 2026 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 квітня 1982 року уклала шлюб з ОСОБА_11 та набула у шлюбі прізвище – ОСОБА_12 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , 15 жовтня 1987 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 було розірвано.
Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 , 25 липня 1997 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 та у шлюбі набула прізвище чоловіка – ОСОБА_15 .
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Кременчуці Кременчуцького району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Як видно з договору міни від 10 квітня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Тереховою О.А., ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно заповіту від 05 грудня 2018 року, який посвідчено Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинського О.Ю. із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 
10 вересня 2025 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Мушинським О.Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яким відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із тим, що вона вважається такою, що пропустила строк на прийняття спадщини.
Згідно довідки за № 1 від 13.01.2026 року, що видана Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку № 4, ОСОБА_2 , власниця квартири АДРЕСА_1 , дійсно не проживала у вищезазначеній квартирі з вересня 2023 року по грудень 2024 року. 
Згідно акта про фактичне проживання особи без реєстрації, складеним сусідами заявниці ОСОБА_1 , - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживала без реєстрації ОСОБА_2 з вересня 2023 року по день своєї смерті – ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Як вбачається зі свідоцтва про поховання, виданого КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» Кременчуцької міської ради ОСОБА_1 , засвідчено, що 27 грудня 2024 року на Свіштовському кладовищі в м.Кременчуці поховано ОСОБА_2 .
Відповідно до договору-замовлення № 0000-005322 на організацію та проведення поховання від 26 грудня 2024 року, ОСОБА_1 замовлено та сплачено послуги з організації та проведення поховання.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він проживає в с.Кривуші Кременчуцького району по тупику О.Вишні та є сусідом сім`ї ОСОБА_15 , починаючи з 2010 року. Свідок знав ОСОБА_2 як тітку ОСОБА_1 , яку, як відомо свідку, заявниця забрала проживати до себе у вересні 2023 року. Починаючи з вересня 2023 року до дня смерті ОСОБА_2 , остання постійно проживала в будинку ОСОБА_1 разом із заявницею та її чоловіком. Похованням ОСОБА_2 займалась ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що проживає в с.Кривуші та є сусідкою ОСОБА_1 , з якою постійно спілкується. Також свідок знала ОСОБА_2 як тітку ОСОБА_1 , бачила, що ОСОБА_2 постійно проживала в домоволодінні ОСОБА_1 , починаючи з вересня 2023 року до дня своєї смерті у грудні 2024 року. Знає також, що ОСОБА_2 мала слабке здоров`я, племінниця за нею постійно доглядала.
Свідок ОСОБА_20 повідомила, що вона проживає в с.Кривуші по тупику О.Вишні. Свідок бачила, що тітка ОСОБА_1 – ОСОБА_2 постійно проживала в с.Кривуші в будинку заявниці, починаючи з вересня 2023 року до дня своєї смерті у грудні 2024 року.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є чоловіком заявниці. Після того як тітка дружини – ОСОБА_2 почала часто хворіти, вони усі разом вирішили, щоб тітка переїхала жити в с.Кривуші жити разом з сім`єю ОСОБА_15 . Так, починаючи з вересня 2023 року ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_14 у с.Кривуші, включно по день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_4 . Похованням тітки займалась ОСОБА_1 .
Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно дост.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.
Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.ч. 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи наведене, саме на заявника покладений обов`язок доказування факту спільного проживання належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.
Дослідивши матеріали по справі, заслухавши свідків, суд приходить до висновку, що заявницею ОСОБА_1 достовірно доведено в судовому засіданні факт її постійного проживання разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у домоволодінні заявниці, починаючи з вересня 2023 року по день смерті ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим її заяву слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 4, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем – задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , з вересня 2023 року та на час смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя	Ж. О. Баранська