Справа № 167/446/26
Номер провадження 3/167/164/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем в магазині, 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Формулювання правопорушення.
27 березня 2026 року о 10 год 59 хв в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 придбано телефон Nomi i1850 Black за ціною 619 грн, продавцем ОСОБА_1 розрахункова операція у встановленому законом порядку не проведена через ПРРО в момент покупки та фіскальний чек не сформований та покупцю у встановленому законом порядку не виданий, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
22 квітня 2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надіслав письмові пояснення в яких зазначає, що 27 березня 2026 року під час продажу товару у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » була проведена розрахункова операція на суму 619 грн. У момент проведення операції виник короткочасний технічний збій у роботі ПРРО, пов`язаний з відсутністю стабільного доступу до мережі Інтернет. Вказав, що діяв виключно в межах трудових обов`язків продавця і факт непроведення розрахункової операції через ПРРО не був наслідком його умисних або необережних дій, а був спричинений короткочасною технічною неможливістю роботи системи. Зазначає, що 10 квітня 2026 року ФОП ОСОБА_2 через електронний кабінет платника податків було подано до ГУ ДПС у Волинській області заперечення на акт фактичної перевірки від 03 квітня 2026 року з детальним роз`ясненням вищевказаних обставин, але відповіді не отримав. Вважає, що у його діях порушення не було, оскільки мала місце технічна проблема з ПРРО, відсутній умисел, а обставинами перевірки не враховано реальний технічний стан. Зазначає, що вина має бути доведена повно і об`єктивно, а сам протокол без додаткових доказів не є достатнім підтвердженням правопорушення. З урахуванням вищенаведеного просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях поданих на протокол просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Враховуючи той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 155-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому суддя вирішив розглянути справу за відсутності правопорушника.

Позиція посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні головний державний інспектор відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Бубало В. В. (посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення) зазначила, що відповідно до наказу № 940-п від 27 березня 2026 року нею та інспектором Мазурком Р. О. проводилась фактична перевірка суб`єкта господарювання ОСОБА_2 а саме господарської одиниці – магазин по АДРЕСА_2 . Перед початком перевірки була проведена контрольно-розрахункова операція – купівля мобільного телефону Nomi i1850 Black (чорний) за ціною 619 грн. Продавцем ОСОБА_1 було видано чек, який не відповідав встановленій формі і змісту, а QR-код не містив даних щодо передачі даних про купівлю товару до ДПС. При цьому, про будь-які несправності, що унеможливлювали видачу належного чеку продавець не зазначив. Далі ми зазначили про свої повноваження, вручили наказ про проведення фактичної перевірки і вже в ході її проведення продавець вказав про технічний збій в роботі РРО в зв`язку з пошкодженням інтернет кабелю. Звернула увагу, що магазин забезпечений двома РРО, що у випадку несправності одного РРО видати чек за допомогою іншого. Під час здійснення фактичної перевірки будь-яких доказів несправності будь-чого не надавали. Долучений до матеріалів справи касовий чек на купівлю мобільного телефону Nomi i1850 Black (чорний) роздрукований інспектором із системи обліку даних і відповідно до нього фіскалізація (видача чека) відбулась 27 березня 2026 року о 12:27:49. Вказала, що заперечення ФОП ОСОБА_2 на акт фактичної перевірки були розглянуті комісією ГУ ДПС у Волинській області та прийнято рішення – результати акта фактичної перевірки залишити в силі.
Суддя, заслухавши посадову особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення –  ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.
Норми права, які застосовує суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено у ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.
Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06 липня 1995 року, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
За визначеннями, наведеними у ст. 2 Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що особи, які здійснюють операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в установленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.
Таким чином, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок застосовувати РРО при здійсненні операції, яка полягає у прийманні від покупця готівкових коштів за місцем реалізації товарів (послуг). Зазначений обов`язок стосується і операцій з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування.
Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21 січня 2016 року № 13 (далі – Положення № 13). 
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма № ФКЧ-1 фіскального касового чека на товари (послуги) наведена у додатку 1 до цього Положення.
Обов`язкові реквізити, які має містити фіскальний чек визначені у п. 2 розділу ІІ Положення № 13 .
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.
Положеннями п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Висновок судді та мотиви прийнятого судового рішення.
Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених адміністративних матеріалів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 003181/145/07-05/, що складений 03 квітня 2026 року; актом фактичної перевірки 004368 від 03 квітня 2026 року з додатками.
Зібрані докази узгоджуються між собою та поясненнями наданими в судовому засіданні посадовою особою, яка склала протокол про адміністративні правопорушення та згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.
З визначення терміну «розрахункова операція», зазначеного вище, вбачається, що це операція, яка відбувається в момент приймання від покупця або готівкових кошті, або платіжних карток. Таким чином, проведення розрахункової операції й надання споживачу розрахункового документа, це дії які відбуваються в комплексі.
Відповідно до фабули вчиненого правопорушення ОСОБА_1 27 березня 2026 року о 10 год 59 хв у встановленому законом порядку не провів через ПРРО купівлю мобільного телефону Nomi i1850 Black (чорний) за ціною 619 грн, а також не сформував та не видав покупцеві розрахунковий документ (фіскальний чек) встановленої форми та змісту. 
З реквізитів копії чека від 27 березня 2026 року, виданого о 10:59 за купівлю мобільного телефону Nomi i1850 Black (чорний) вартістю 619 грн встановлено, що він не відповідає формі та змісту розрахункового документа визначеного Положенням № 13, QR-код не дозволяє здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом. 
Поруч з цим установлено, що касовий чек за фактичне придбання товару був зареєстрований в ДПС України 27 березня 2026 о 12:27:49 тобто під час проведення перевірки інспекторами.
Твердження ОСОБА_1 про те, що в момент проведення операції виник короткочасний технічний збій у роботі ПРРО (двох одночасно) через відсутність стабільного доступу до мережі Інтернет є необґрунтованими та не підтвердженими належними і допустимими доказами. На підтвердження зазначених обставин не надано жодних технічних повідомлень, актів про збій у роботі ПРРО, довідок провайдера чи інших доказів, які б свідчили про наявність технічних перешкод саме у момент проведення розрахункової операції. У зв`язку з чим, суддя розцінює позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Таким чином, суддя оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, тобто – порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.
Накладення адміністративного стягнення.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеня її вини, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначаючи покарання, суддя виходить з принципу необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 665,60 грн судового збору.
Керуючись ст. 23, 40-1, 155-1, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу 170 (сто сімдесят) гривень.

Суддя І. Т. Гармай