Справа № 350/434/26
Номер провадження 2/350/535/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
(заочне)
15 червня 2026 року    селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд    Івано-Франківської області
в складі :
головуючого судді      Бейка А.М.
секретаря судового засідання    Маєвської С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій сторін:
представник позивача звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, у якій просив стягнути з останнього у користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.09.2024 року у розмірі 37306,65 грн., а також судові витрати у розмірі 2662,40 грн. за сплачений судовий збір.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.09.2024 року та встановивши мобільний застосунок monobank, отримав розрахункову карту НОМЕР_1 та відкрив розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 . Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. 
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має заборгованість, загальний розмір якої станом на 04.01.2026 року становить – 37306,65 грн., зокрема: загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) – 25584,31 грн., заборгованість за пенею – 5422,90 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 6299,44 грн., яку в добровільному порядку не погашає, а тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не прибув, разом із матеріалами позовної заяви подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
ІІ.Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.03.2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду із повідомленням учасників справи.
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 15.06.2026 року суд постановив провести заочний розгляд цієї цивільної справи.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
17.09.2024 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк». В анкеті-заяві зазначено, що відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях; встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.
На підтвердження позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK| Universal Bank), умови використання Чорної картки monobank та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank.
З долученого до матеріалів позову розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.09.2024 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 04.01.2026 року, встановлено, що останній користувався кредитними коштами, що підтверджує наявність між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у вказаному розрахунку та виписці визначена в розмірі 37306,65 грн., зокрема: загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) – 25584,31 грн., заборгованість за пенею – 5422,90 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 6299,44 грн.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
ІV.Оцінка суду та норми права, які застосував суд:
суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Як передбачено в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Публічним договором є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України).
Суд встановив, що при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У даному випадку застосування конструкції договору приєднання його умови розробляло АТ «Універсал Банк».
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 17.09.2024 року звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, чим підтвердив своє приєднання до запропонованих умов кредитування у АТ «Універсал Банк» та укладення договору про надання банківських послуг, на підставі якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Умови кредитування визначені в Анкеті-заяві, про що вказано вище, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків - 3,1 % на місяць, які нараховуються на кредит у разі виходу з пільгового періоду, з чим ОСОБА_1 погодився, власноруч підписавши її.
З наданої суду виписки по рахунку, встановлено, що ОСОБА_1 отримував кошти з кредитної картки, активно ними користувався, що підтверджує існування кредитних правовідносин між ним та банком, однак не повертав своєчасно останньому грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як указав позивач, станом на 04.01.2026 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 37306,65 грн. Факт наявності заборгованості відповідач не заперечив. На підтвердження існування заборгованості та її розміру сторона позивача долучила детальний розрахунок та виписку по особовому рахунку, дані з яких узгоджуються між собою. Викладене дає підстави вважати, що наявність заборгованості та її розмір підтверджена належними та допустими доказами, а тому їх слід взяти до уваги при ухваленні рішення.
Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Позивач серед іншого просить стягнути заборгованість за пенею та заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Проте, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено під час дії воєнного стану (17 вересня 2024 року), отже на правовідносини, які склались між сторонами, поширюється дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних Цивільного кодексу України
Отже, суд вважає, що нарахування заборгованості за пенею у розмірі 5422,90 гривень та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 6299,44 гривень є неправомірним, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що боржник належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, умови виконання якого визначені в анкеті-заяві від 17.09.2024, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитом у розмірі 37306,65 грн. Відповідач не спростував належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-яких заперечень з даного приводу чи контррозрахунку заборгованості суду не надав.
Тому, дослідивши надані АТ «Універсал Банк» письмові докази, суд дійшов переконання, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 25584,31 грн. заборгованості за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 17.09.2024 року, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат:
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1825 (25584,31:37306,65х2662,4=1825,83) грн. 83 коп., враховуючи часткове задоволення позову та його надходження до суду через систему "Електронний суд".
На підставі викладеного, ст.ст. 525,526,527,530,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 284 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 25584 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 31 копійку заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.09.2024, а також 1825 (одну тисячу вісімсот двадцять п`ять) гривень 83 копійки судових витрат понесених позивачем за сплату судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місце знаходження: м.Київ, вул.Автозаводська, буд. 54/19, код ЄДРПОУ 21133352.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя          А.М. Бейко