СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Харків Справа №922/807/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" (вх.№576Х від 23.03.2026) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 у справі №922/807/26 (м. Харків, суддя Кухар Н.М., повна ухвала складена 16.03.2026)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи", м. Львів,
до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни, с. Чепіль, Ізюмський р-н, Харківська область,
про стягнення 123 274,89 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" 11.03.2026 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості у розмірі 123274,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору № 17 на перевезення вантажів від 25.04.2024 та приписів чинного законодавства, не здійснив у повному обсязі оплату за надану позивачем послугу з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" у відкритті провадження у справі за позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни про стягнення 123 274,89 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм чинного законодавства, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 року про відмову у відкритті провадження у справі №922/807/26 скасувати та прийняти постанову, якою дану справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" вказує про те, що:
- оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, неправильно застосувавши положення п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України. Зазначена норма передбачає можливість відмови у відкритті провадження у разі припинення суб`єкта господарювання, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Водночас судом не було враховано, що спірні правовідносини у даній справі не передбачають припинення зобов`язання у зв`язку з припиненням статусу фізичної особи-підприємця;
- припинення підприємницької діяльності позивача/відповідача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору на перевезення вантажів, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні. Ураховуючи, що спір у даній справі виник із виконання договору перевезення вантажів, укладеного між суб`єктами господарювання, тобто безпосередньо пов`язаний із здійсненням господарської діяльності, саме характер спірних правовідносин є визначальним критерієм для віднесення справи до господарської юрисдикції. Припинення статусу фізичної особи-підприємця після виникнення спірних правовідносин не змінює господарського характеру спору та не є підставою для відмови у розгляді справи за правилами господарського судочинства;
- суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, обмежився формальною констатацією факту припинення статусу ФОП, не врахувавши при цьому суті спірних правовідносин, їх господарського характеру, а також того, що зобов`язання відповідача не припинилися. Такий підхід свідчить про надмірний формалізм у застосуванні процесуальних норм та ігнорування принципу пріоритетності права особи на доступ до правосуддя над формальними процесуальними підставами;
- сам суд у мотивувальній частині ухвали зазначив, що зобов`язання відповідача не припинилися та залишаються за ним як за фізичною особою, що прямо свідчить про наявність спірних правовідносин і необхідність їх судового вирішення. Таким чином, суд визнав існування спору, однак безпідставно відмовив у відкритті провадження. Крім того, такий підхід суперечить принципу правової визначеності, оскільки створює ситуацію, за якої позивач змушений повторно звертатися до суду з аналогічними вимогами, що призводить до затягування розгляду справи та додаткових процесуальних витрат;
- навіть за умови встановлення судом недоліків у визначенні відповідача або формулюванні позовних вимог, суд першої інстанції не був позбавлений можливості застосувати менш суворий процесуальний механізм, зокрема залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу строку для усунення відповідних недоліків. Такий підхід відповідав би завданню господарського судочинства та принципу пропорційності, оскільки дозволив би забезпечити баланс між дотриманням процесуальних вимог і реалізацією права на судовий захист. Натомість відмова у відкритті провадження у справі є надмірно формальним та суворим заходом, який безпідставно ускладнює доступ позивача до правосуддя та не сприяє ефективному вирішенню спору по суті.
Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 для розгляду справи №922/807/26 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" (вх.№576Х від 23.03.2026) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 у справі №922/807/26. Призначено справу до розгляду на "23" квітня 2026 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" – адвоката Цимбали І.З. (вх.№3564 від 30.03.2026) про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/807/26, призначеному на 23.04.2026 о 10:00 год, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/807/26, яке призначено на 23.04.2026 о 10:00 год, постановлено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" – адвоката Цимбали І.З. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника.
06.04.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/807/26 (вх.№3848).
Повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку про дату, час та місце розгляду справи відповідач у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що відповідно до ч. 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги у даному судовому засіданні за відсутності відповідача.
У судовому засіданні 23.04.2026 представник позивача просила ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 року про відмову у відкритті провадження у справі №922/807/26 скасувати та прийняти постанову, якою дану справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" 11.03.2026 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості у розмірі 123 274,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору № 17 на перевезення вантажів від 25.04.2024 та приписів чинного законодавства, не здійснив у повному обсязі оплату за надану позивачем послугу з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.
Дослідивши позовні матеріали, суд першої інстанції встановив, що на момент подання даного позову до суду господарська діяльність Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни припинена за власним рішенням, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованих на запит суду, у якому зазначена дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності - 16.11.2025.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" у відкритті провадження у справі за позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни про стягнення 123 274,89 грн.
Суд мотивував ухвалу тим, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Отже, враховуючи припинення господарської діяльності ФОП Хадайбергенової Тетяни Сергіївни, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.
Водночас суд першої інстанції зазначив, що за змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Господарські суди наділені юрисдикцією щодо розгляду господарських спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася такою фізичною особою, зареєстрованою підприємцем. Наведена вище позиція суду кореспондується з позицією Великої Палати Верховного Суду, зазначеною у постанові від 25.06.2019 у справі №904/1083/18. При цьому, суд не вправі самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним, проте, суд роз`яснив позивачу можливість реалізувати свої законні права та захистити інтереси, зокрема, звернувшись до Господарського суду Харківської області з позовом до Хадайбергенової Тетяни Сергіївни як фізичної особи.
Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. 
За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Частинами 1-3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Відповідно до положень статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.
Згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Пунктом 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінет.
Відповідно до положень статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що вибір відповідача, у тому числі і визначення його статусу (фізичної особи або фізичної особи-підприємця) у позовній заяві є правом та обов`язком позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" 11.03.2026 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості у розмірі 123274,89 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору №17 на перевезення вантажів від 25.04.2024 та приписів чинного законодавства, не здійснив у повному обсязі оплату за надану позивачем послугу з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.
Водночас, як вбачається з відомостей, що містяться у Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, діяльність Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни припинена за власним рішенням, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності - 16.11.2025.
Тобто на момент подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" (11.03.2026) даного позову до суду першої інстанції підприємницька діяльність Фізичної особи - підприємця Хадайбергенової Тетяни Сергіївни припинена.
Водночас, у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном
Крім того, апеляційний господарський суд зазначає, що господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду спорів у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18).
Відтак, не зважаючи на припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, спір який виник за зобов`язанням, пов`язаним із підприємницькою діяльністю підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).
Отже, як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. 
Тобто, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. 
При цьому, суд першої інстанції, з огляду на підвідомчість даного спору господарським судам, незалежно від наявності чи відсутності у відповідача статусу фізичної особи-підприємця, у випадку недотримання позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 (некоректного зазначення сторони відповідача), відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України не був позбавлений процесуальної можливості постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій вказати про недоліки позовної заяви, а також спосіб і строк їх усунення, у тому числі шляхом подання нової редакції позовної заяви.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали припустився надмірного формалізму та зробив передчасний висновок про відмову у відкритті провадження у справі.
Крім того, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вказав, що суд не вправі самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним, проте, суд роз`яснив позивачу можливість реалізувати свої законні права та захистити інтереси, зокрема, звернувшись до Господарського суду Харківської області з позовом до Хадайбергенової Тетяни Сергіївни як фізичної особи.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі господарський суд не наділений процесуальними повноваженнями щодо перевірки належності відповідача та його заміни. На стадії відкриття провадження повноваження суду полягають у перевірці позовної заяви на предмет її відповідності вимогам щодо форми і змісту, передбаченим статтею 162 ГПК України та наявності чи відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим.
Згідно з ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Згідно з п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За таких обстави суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги. Відтак ухвала Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 у справі №922/807/26 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до місцевого господарського суду.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин.
Керуючись статтями 175, 269, 270, 271, п.6 ч.1 ст.275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні системи" задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.03.2026 у справі №922/807/26 скасувати.
Справу №922/807/26 направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.05.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов 

Суддя О.І. Склярук