Справа № 569/9920/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 216197738 від 15.03.2021 у розмірі 77 923,51 грн. судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 216197738. Кредитний договір був підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. На виконання умов кредитного договору первісний кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 16 070,00 грн шляхом їх перерахування через банк-провайдер. У подальшому відповідач скористалася можливістю збільшення розміру кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредитних коштів склала 22 000,00 грн. Однак відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів, унаслідок чого станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 77 923,51 грн, яка складається з: 22 000,00 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 55 923,51 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Від представника відповідача 15 травня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує щодо задоволення позову. Зазначає, що позивач не довів належними і допустимими доказами набуття права вимоги за кредитним договором № 216197738 від 15.03.2021. Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 був укладений до виникнення спірних правовідносин за кредитним договором, а наданий позивачем витяг із реєстру прав вимоги не дає можливості встановити належний перехід права вимоги саме щодо відповідача. Крім того матеріали справи не містять належних доказів оплати за договорами факторингу та документів, які б підтверджували безперервний перехід права вимоги на кожному етапі його відступлення. Заявлена до стягнення заборгованість за процентами є необґрунтованою, оскільки проценти нараховані після спливу строку кредитування. Крім того відсутні докази належного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів. Відсутні належні докази збільшення суми кредиту з 16 070,00 грн до 22 000,00 грн, зокрема доказів укладення відповідних додаткових угод, погодження нових умов кредитування та фактичного отримання додаткових кредитних коштів. З огляду на наведене просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 216197738 на суму 16 070,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV49K8C.
Згідно з умовами Кредитного договору, Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав Відповідачу грошові кошти у сумі 16 070,00 шляхом перерахування через банк провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22 000,00 грн.
28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1.
Пунктом 1.2 Договору факторингу 1 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 1 під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників (Відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу 1 клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу 1 право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. 
Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 
Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу 1 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС) має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 
Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 134 від 18.05.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. 
Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом. 1.5 Договору факторингу 2 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору. 
Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.
11.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. 
Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Позивач стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. 
Відповідно до Реєстру Боржників № Б/Н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 77 923,51 грн.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Положення статті 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст. 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Статтею 509 цього Кодексу встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України.
За приписами частин 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з частиною 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
На підставі частини 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, становить - 77 923,51 грн, яка складається з: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 55 923,51 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 77923,51 грн., а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності у позивача права вимоги за кредитним договором № 216197738 від 15.03.2021, оскільки матеріалами справи підтверджено безперервний перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача. Зокрема, право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Реєстру прав вимоги № 134 від 18.05.2021, у подальшому - до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на підставі Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023, а надалі - до позивача на підставі Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 та Реєстру боржників від 14.07.2025. Надані позивачем договори факторингу та реєстри прав вимоги містять відомості про кредитний договір відповідача та підтверджують набуття позивачем статусу кредитора у спірних правовідносинах.
Доводи відповідача про те, що Договір факторингу № 28/1118-01 укладено до виникнення спірного кредитного зобов`язання, суд відхиляє, оскільки умовами зазначеного договору прямо передбачено можливість відступлення як наявних, так і майбутніх прав вимоги.
Не заслуговують на увагу й доводи відповідача щодо безпідставності збільшення суми кредиту з 16 070,00 грн до 22 000,00 грн, оскільки матеріали справи містять розрахунок заборгованості, згідно якого сума кредиту становить 22 000 грн., вказані обставини також підтверджуються випискою АТ КБ «Приватбанк».
Розмір заборгованості за процентами визначений відповідно до умов укладеного сторонами кредитного договору, який є чинним та недійсним у встановленому законом порядку не визнавався. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами договору, тоді як відповідач не подав контррозрахунку та не надав належних доказів неправильності здійснених нарахувань.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, набуття права вимоги за спірним зобов`язанням та наявність заборгованості у розмірі 77 923,51 грн, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Стосовно вимог позивача, в частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,0 грн., то в цій частині витрати підлягають зменшенню, виходячи з наступного.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020р. у справі №755/9215/15-ц).
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з відповідача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000,00 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі, при цьому судом враховано, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих за сторони позивача коштів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 19, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 216197738 від 15.03.2021 у розмірі 77 923 грн. 51 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено 26.06.2026 року.

Суддя Харечко С.П.