Дата документу 09.06.2026
Справа № 334/3242/26
Провадження № 2/334/2854/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2026 року
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Гнатюка О.М.,
при секретарі Якущенко Р.Е.
за участі позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Позов обґрунтований наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мачуха позивача – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.09.2025 року.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з 4/9 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
3.02.2026 року у визначений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .
Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини не надання заявником документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем.
Позивач зазначає, що фактично з 10.01.2020 року він проживав разом із мачухою, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки.
20.02.2010 року батько позивача ОСОБА_4 та мачуха ОСОБА_3 уклали шлюб та стали проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із рідним братом батька – ОСОБА_5 .
На той час 2/3 частини зазначеної квартири належали батькові позивача на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Ленінського районною адміністрацією 8.12.1999 року, договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тарасовою О.В. 19.03.2009 року №389 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 25.11.2009 року за реєстровим №2-240.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат батька позивача – ОСОБА_5 , і батько позивача фактично прийняв у спадщину належну йому 1/6 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 9.12.2025 року, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамулою Н.Г. №2086.
Станом на травень 2017 року позивач проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із своїм братом ОСОБА_6 , дружиною брата ОСОБА_7 та з матір`ю ОСОБА_8 . 
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить позивачу, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 7.02.2019 року, яке видане РА ЗМР по Вознесенівському району.
7.06.2019 року позивач уклав шлюб і в зв`язку із не можливістю проживати у вказаній квартирі переїхав до батька та його дружини ОСОБА_3 . Вони домовилися з братом, що в цьому випадку ОСОБА_6 відмовиться від спадщини після смерті батька на користь позивача.
Після того, 10.01.2020 року переїхав до квартири свого батька за адресою: АДРЕСА_1 , де став проживати з батьком та мачухою.
Він придбавав речі у квартиру для спільного використання зокрема антену.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача – ОСОБА_4 . Після смерті батька позивач оформив спадкові права та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/6 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Брат позивача – ОСОБА_6 від спадщини після смерті батька відмовився на користь позивача.
Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька спадкодавець ОСОБА_3 не встигла отримати, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті батька позивач продовжив проживати за вказаною адресою разом із ОСОБА_3 , а після смерті останньої здійснив її поховання.
Просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 20.01.2020 року по день смерті ОСОБА_3 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, з мотивів викладених у позові.
Представником відповідача наданий до суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що позивачем не надано жодного достовірного документу або іншого доказу, який підтверджує факт його постійного проживання зі спадкодавцем на протязі п`яти років до часу відкриття спадщини. Просили прийняти рішення з врахуванням відзиву.
Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 315 ЦПК України зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьки – ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 9.12.2025 року спадкоємцями померлого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є його дружина ОСОБА_3 (1/3 частка) та син ОСОБА_1 (2/3 частки за рахунок 1/3 частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_6 ). Спадщина, на яку було видане свідоцтво – 5/6 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу від 7.05.2013 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини не надання заявником документів, що підтверджують родинні відносини між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності (по 1/3 частки кожному), відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 7.02.2019 року, яке видане РА ЗМР по Вознесенівському району.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Відповідно до свідоцтва про шлюбу ОСОБА_10 після реєстрації шлюбу 6.06.2015 року змінив прізвище на ОСОБА_11 .
Відповідно до довідки №06.4-06/02/7940 від 9.03.2026 року ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 15.06.2010 року по 29.09.2025 року. Інші особи зареєстровані не були.
Відповідно до договору №130 між ОСОБА_1 (замовник) та ЧП Мендуль Г.В. проведено організацію поховання ОСОБА_3 .
Позивач на момент смерті ОСОБА_3 та на цей час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили факт проживання позивача разом із ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті ОСОБА_3 ).
Відповідно до постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до п. 16 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією. законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
У постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц колегія суддів дійшла до висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.
Дослідивши подані документи, суд вважає, що вони у сукупності із показаннями свідків дозволяють встановити факт проживання позивача та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю до часу відкриття спадщини більш ніж п`ять років. Встановлення цього факту позивачу необхідно для прийняття спадщини.
На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити позов.
Отже, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 76, 81, 206 ч. 4, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_3 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Гнатюк О. М.