ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/22008/21 пров. № А/857/16679/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого-судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (постановлену головуючим – суддею Потабенко В.А. у м. Львові) про прийняття звіту про виконання рішення суду у справі № 380/22008/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації невикористаної за 2016 - 2017 роки додаткової відпустки як учаснику бойових дій станом на день звільнення з військової служби - 19.06.2017; Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаної за 2016 - 2017 роки додаткової відпустки учаснику як бойових дій станом на день звільнення з військової служби - 19.06.2017 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 19.06.2017 у неповному обсязі; Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 19.06.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (базового місяця) відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по день її фактичної виплати та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2017 роки по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001; У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набрало законної сили 31.10.2022.
Ухвалою суду від 30.09.2025 встановлено судовий контроль за виконанням військовою частиною НОМЕР_1 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 в справі № 380/22008/21. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 строк для подання звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21, в частині: зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію невикористаної за 2016 - 2017 роки додаткової відпустки учаснику як бойових дій станом на день звільнення з військової служби - 19.06.2017 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; Зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 19.06.2017 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (базового місяця) відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; Зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по день її фактичної виплати та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2017 роки по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, тривалістю 30 календарних днів з дня набрання ухвалою законної сили.
24.10.2025 від відповідача за вх. №85293 надійшов звіт про виконання рішення суду. У заяві представник відповідача зазначив, що відповідач вчинив та продовжує вчиняти вичерпні дії, спрямовані на якнайшвидше виконання рішення суду по справі № 380/22008/21, в межах, визначених чинним законодавством. В свою чергу, повнота та своєчасність отримання необхідного для виконання рішення суду по цій справі фінансування не обумовлена подальшим вчиненням відповідачем будь-яких інших дій, окрім як уточнення потреб в коштах на кожен наступний місяць та подання до забезпечувального органу (розпорядника бюджетних коштів другого рівня) відповідних заявок. З урахуванням наведеного просить суд затвердити військовій частині НОМЕР_1 звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21.
Ухвалою суду від 12.01.2026 у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про відстрочку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відмовлено.
25.02.2026 від відповідача за вх. №15086 надійшла заява про долучення до матеріалів справи розрахунки сум, які нараховані ФЕС військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення суду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, прийнято.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що виплата боргу можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок виділення коштів з державного бюджету на виплату заборгованості по конкретним судовим рішенням, тобто основною причиною невиконання рішення суду в частині виплати заборгованості є відсутність фінансування.
Суд звернув увагу, що грошове забезпечення, яке належить позивачу, не є власністю військової частини НОМЕР_1 , не знаходяться на її рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства оборони України, розпорядником третього рівня Військовою частиною НОМЕР_1 . Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі військової частини НОМЕР_1 .
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у прийнятті звіту про виконання рішення суду відмовити, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати новий звіт про повне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21, з наданням належних підтвердних документів (накази, розрахунково платіжні відомості, платіжні доручення, копії звернень до вищих розпорядників коштів).
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що рішення набрало законної сили 31.10.2022, однак станом на день подання апеляційної скарги залишається не виконаним.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що були відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами згідно п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Згідно із ч.1. 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених мiжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.
Відповідно до ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 - 382-3 і 383 цього Кодексу.
Між тим, 19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX, яким ст. 382 КАС України викладено у новій редакції, а також доповнено КАС України статтями 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно п. 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень», справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
За приписами ч.1 ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно із ч.1 ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття звіту або відмову у прийнятті звіту.
Відповідно до ч.2 ст.382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведеного процесуального заходу мають бути наявні відповідні правові умови, а саме - невиконання рішення суду.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21 відповідач вжив такі заходи: на виконання приписів ст. ст. 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV п. 5.5 розділу 5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 № 744, військовою частиною НОМЕР_1 22.02.2023 було видано наказ № 387 згідно якого помічника командира з фінансово економічної роботи - начальника фінансово економічної служби військової частини НОМЕР_1 зобов`язано виконати рішення суду шляхом проведення відповідних нарахувань та виплат Позивачу; в подальшому, фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 відповідно до вище вказаного наказу було невідкладно замовлено кошти для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21, що підтверджується розрахунком потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , які подаються щомісячно наростаючим підсумком.
Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем проведено розрахунок компенсації за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої ст.16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та невикористаної щорічної основної відпустки ОСОБА_2 , розмір компенсації за 2016-2017 роки складає 4455,03 грн. Разом з тим, відповідачем проведено розрахунок компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та компенсації невикористаної додаткової відпустки, сума якої становить 43465,61 грн.
Враховуючи наведене вище суд першої інстанції виснував, що виплата боргу можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок виділення коштів з державного бюджету на виплату заборгованості по конкретним судовим рішенням, тобто основною причиною невиконання рішення суду в частині виплати заборгованості є відсутність фінансування.
Однак суд апеляційної інстанції констатує, що в такому випадку мета судового контролю відповідно до приписів статей 382, 382-3 КАС України не досягається, позаяк відсутність бюджетного фінансування у відповідача не призводить до бажаного результату.
При цьому колегія суддів ураховує, що ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Отож обмежене фінансування відповідача жодним чином не може впливати на право позивача на отримання грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки та індексації грошового забезпечення у належному розмірі після проведеного на виконання судового рішення перерахунку.
Відтак, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2022 у справі №380/22008/21 відповідачем у повному обсязі не виконано.
Суд зазначає, що відсутність додаткового фінансування бюджету не свідчить про виконання рішення у повному обсязі, а лише підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб відповідача.
Разом з цим, вирішення питання про прийняття або продовження строку подання звіту про виконання рішення суду, накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, а тому апеляційний суд позбавлений процесуального права вирішити таку заяву по суті.
Враховуючи зазначене вище, колегії суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про прийняття звіту є помилковим.
Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року про прийняття звіту про виконання рішення суду у справі № 380/22008/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула