ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8594/22 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, суддя Смішлива Т.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду з адміністратмивним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення №8 від 18.01.2022 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про притягнення судового експерта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адмністративного суду м. Києва справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 року вирішено розглядами справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням Луганського окружного адміністративного суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року матеріали справи №640/8594/22 повернуто до Луганського окружного адміністративного суду для належного оформлення, оскільки у справі було відсутнє оскаржуване рішення.
13.05.2026 справу після дооформлення повернуто до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
ОСОБА_1 є атестованим судовим експертом за спеціальностями: 11.1. Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; 11.2. Дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; 11.3. Дослідження документів фінансово-кредитних операцій, що підтверджується Картка атестованого судового експерта та не заперечується сторонами (арк.спр. 39-40).
Відповідно до ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2019 у справі № 740/1678/17 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/80527371) призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», а саме Коваленко Людмилі Анатоліївні (оціночно-земельна експертиза), Голубенко Інні Миколаївні (оціночно-будівельна експертиза), Паламарчук Олені Миколаївні (економічна експертиза), Ковалю Ігорю Миколайовичу (автотоварознавча експертиза), Желавській Ользі Олександрівні (товарознавча експертиза).
Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної товарознавчої, автотоварознавчої, оціночно будівельної та економічної експертизи від 12.10.2020 № 86/06-2019, позивач провела економічну експертизу з 11-го питання (арк.спр. 104-148).
З вступної частини вказаного висновку вбачається, що директором ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» Коваленко Наталією Анатоліївною, яка за даними Реєстру атестованих судових експертів не є судовим експертом, прийнято рішення: замість судового експерта Паламарчук Олени Миколаївни, якій проведення судової економічної експертизи доручено Носівським районним судом ухвалою від 19.03.2019 у справі №740/1678/17, доручити проведення економічної експертизи іншому експерту - Звєрєвій Юлії Миколаївні, оскільки у експерта-економіста Паламарчук О.М. термін дії свідоцтва закінчився 28.07.2019 і не був продовжений.
12.11.2021 за вхід номером 134393-33.21 до відповідача надійшло звернення представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» в якому зазначено, що судовому експерту Звєрєвій Юлії Миколаївні було доручено проведення економічної експертизи всупереч вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок призначення та проведення судових експертиз, і вона не мала права брати участь у проведенні цієї експертизи (арк.спр. 24-38).
У зверненні зазначено, що Носівський районний суд Чернігівської області у своїй ухвалі від 19.03.2019 у цивільній справі № 740/1678/17 з дотриманням приписів чинного законодавства проведення експертизи доручив не ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», а конкретним судовим експертам цього товариства.
Судовим експертом Звєрєвою Юлією Миколаївною, зокрема, допущено порушення ч. 1 cт. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.
Згідно з рішенням № 4 дисциплінарної палати Центральної експертно кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 26.11.2021 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача (арк.спр. 21).
Згідно з Довідкою від 10.12.2021, складеної судовим експертом ОНДІСЕ за результатами аналізу Висновку експертів № 86/06-2019, встановлені не впливаючи на результат проведеного дослідження зауваження (за висновком експерта ОНДІСЕ), а саме, що його вступна частина складена з частковим недотриманням вимог п. 4.12, п.4.14 Інструкції №53/5, зокрема: в описі документів, що надійшли на комплексне дослідження вказано кількість томів таких документів (томів справи) без вказування кількості сторінок кожного тому справи, однак, кількість томів справи, що надійшла на дослідження вказана у Висновку № 86/06-2019 рівно так як вказано в процесуальному документі про призначення експертизи - без кількості сторінок кожного тому справи; щодо не наведення у вступній частині висновку переліку об`єктів, що підлягали дослідженню, то такі об`єкти дослідження вказуються в дослідницькій частині економічного дослідження (з посиланням на том і аркуш справи № 740/1678/17), а у вступній частині вказано відомості про надані матеріали - матеріали цивільної справи № 740/1678/17 (арк.спр. 41-43).
Листом від 17.12.2021 № 125604/6.3/27-21 відповідач повідомив про прийняте рішення та довідку за результатами проведеного аналізу Висновку (арк.спр. 22-23).
ОСОБА_1 надала пояснення від 23.12.20231 (арк.спр. 44-48).
Відповідно до рішення № 8 дисциплінарної палати Центральної експертно кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження (арк.спр. 14-20).
Зі змісту рішення вбачається, що відповідно до рішення дисциплінарної палати ЦЕКК від 26.11.2021 № 4 проведено аналіз Висновку в частині економічного дослідження та зазначає, що поставлене на економічне дослідження питання відповідає орієнтовному переліку питань Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Рекомендації), за спеціальністю 11.2 - дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій. Проведення економічної експертизи керівником було передоручено іншому експерту, у зв`язку з закінченням терміну дії свідоцтва експерта, який був зазначений в ухвалі суду. У висновку не зазначено чи було таке рішення узгоджене із замовником (судом). За структурою вступна частина Висновку в цілому відповідає вимогам пункту 4.14 Інструкції № 53/5 із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на час проведення експертизи. Проте, маються наступні зауваження щодо невідповідності вступної частини висновку експертів положенням пункту 4.12 Інструкції №53/5, а саме, відсутній запис щодо позначення документальних матеріалів, які були об`єктом дослідження, відповідним штампом експерта; пункту 4.14 Інструкції № 53/5, а саме: не наведено перелік об`єктів, що підлягають дослідженню, не зазначено кількість аркушів документів, які надійшли на дослідження; не зазначено спосіб доставки та вид упаковки досліджуваних об`єктів та запис про відповідність матеріалів та об`єктів, що надійшли до експертної установи (експерта), матеріалам, зазначеним у документі про призначення експертизи. Наведений у вступній частині перелік використаних нормативних актів, довідкової літератури відповідає сучасному стану при дослідженні питань з документальної обґрунтованості розрахунків частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників. Судовий експерт, який проводив аналіз, зазначає, що доцільно було б викласти питання у власній редакції щодо документальної обґрунтованості розрахунків частки майна учасника, а не відповідності розрахунку вартості частини майна вимогам чинного законодавства, що передбачено пунктом 2.2 розділу III Рекомендацій. У дослідницькій частині Висновку відповідно до вимог пункту 4.15 Інструкції № 53/5 Експертом перелічені застосовані ним методи дослідження, а саме: документальної перевірки та зіставлення, що відповідає методиці «Методи, способи та прийоми, які використовуються при проведенні судово-економічних експертиз» (реєстраційний код 11.0.08). Застосування методів послідовне та відповідає сучасному стану методичного забезпечення економічного дослідження. У дослідницькій частині Висновку описується процес дослідження та його результати, а також дається обґрунтований висновок. Відповідно до поставленого на економічне дослідження питання, експертне завдання передбачає дослідження даних сум внеску до статутного фонду підприємства та розрахунок розміру частини майна, що підлягає поверненню особі, яка вибула зі складу засновників з урахуванням даних товарознавчої, автотоварознавчої, оціночно-будівельної видів досліджень. Результати проведеного дослідження наданих документів та дані, зазначені в них, наведені у додатку до Висновку. У заключній частині Висновку, відповідно до вимог пункту 4.16 Інструкції № 53/5 Експертом надано категорійний висновок за результатами проведених досліджень по поставленому питанню, що відповідає проведеним дослідженням наданих документів. Проведеним аналізом Висновку в частині економічного дослідження встановлено, що він складений з частковим недотриманням вимог пунктів 4.12, 4.14 Інструкції № 53/5, які не впливають на результат проведеного дослідження.
За результатами обговорення питання, ураховуючи доводи Експерта та розгляду доданих документів, членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом проведено Висновок у частині економічного дослідження без належних підстав (відповідного процесуального документа, ухвали суду, в якій їй було б доручено проведення експертизи), чим порушено вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, в якому визначено, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом). Також членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом самостійно вибрано вихідні дані для проведення експертизи, чим порушено підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції № 3505/5.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України від 25.02.1994 № 4038-XII "Про судову експертизу" (далі - Закон № 4038-XII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5(далі -Інструкція № 53/5), Положенням про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5(далі - Положення № 301/5).
Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначені Законом №4038-XII.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону № 4038-XII).
Законодавство України про судову експертизу складається із цьогоЗакону, інших нормативно-правових актів (частина перша статті 2 Закону № 4038-XII).
Статтею 3 Закону № 4038-XII визначено, що судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.
Частиною першою статті 7 Закону № 4038-XII судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.
Відповідно до статті 7-1 Закону № 4038-XII підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.
Статтею 8 Закону № 4038-XII передбачено, що організація науково-методичного забезпечення судово-експертної діяльності та організаційно-управлінські засади діяльності державних спеціалізованих установ покладаються на міністерства та інші державні органи, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.
Судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до юридичної відповідальності (стаття 14 Закону № 4038-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону № 4038-XII порядок проведення атестації та присвоєння чи позбавлення кваліфікаційних класів судового експерта визначається міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.
Частинами першою та третьою статті 17 Закону № 4038-XII передбачено, що для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.
Порядок присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, визначається Міністерством юстиції України. З цією метою при Міністерстві юстиції України створюється Центральна експертно-кваліфікаційна комісія, яка діє відповідно до положення про неї, що затверджується Міністерством юстиції України.
На виконання вимог статей 8,16,17 Закону № 4038-XII та з метою належної організації роботи з атестації судових експертів наказом Мін`юсту від 03.03.2015 № 301/5 затверджено Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів (далі - Положення № 301/5).
Отже, реалізація частини третьої статті 17 Закону № 4038-XII щодо організації судово-експертної діяльності про присвоєння кваліфікації судового експерта фахівцям чи позбавлення кваліфікації судового експерта фахівців, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, в порядку визначеному Міністерством юстиції України, а також щодо створення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України знайшли своє відображення шляхом конкретизації у Положенні № 301/5, зокрема у розділі VI.
Відповідно до вимог Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5, Положення № 301/5 пройшло державну реєстрацію.
У ході реєстрації проведено правову експертизу, яка включала перевірку відповідності Конституціїта чинному законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), а також правилам нормопроєктувальної техніки.
На момент затвердження Положення № 301/5 редакція статті 14 Закону № 4038-XII передбачала, що судовий експерт на підставах і в порядку, визначених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної або кримінальної відповідальності.
До основних завдань Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України віднесено розгляд питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів (підпункт 7 пункту 2 розділу II Положення № 301/5).
З метою реалізації цієї норми Закону в Положенні № 301/5 міститься розділ VI, який регулює порядок розгляду питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.
Відповідно до згаданого розділу Положення № 301/5, у редакції на час складання Висновку та на час прийняття дисциплінарною палатою ЦЕКК Рішення, судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, у ЦЕКК наявні повноваження щодо розгляду питань дисциплінарної відповідальності судових експертів.
Відповідно до пункту 5 розділу VI Положення № 301/5 документами, на підставі яких розглядається питання дисциплінарної відповідальності судових експертів є, зокрема, звернення юридичних, фізичних осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, або правовідносин, до яких залучено судового експерта з метою надання висновку, які містять, зокрема суть порушення, яке допущено судовим експертом, з посиланням на частину висновку експерта (у разі, коли наявність порушення підтверджується інформацією, що вказана у висновку) із зазначенням конкретних положень нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності (назва, пункт, частина тощо), які порушено експертом.
Підставою для розгляду питань щодо порушення дисциплінарного провадження є подання керівника структурного підрозділу Міністерства.
Подання вноситься за результатами перевірки відповідності поданого звернення вимогам пункту 5 розділу VI цього Положення.
Розділом II Положення № 301/5 встановлено, що ЦЕКК є колегіальним органом, який діє при Міністерстві юстиції України, а одним із його основних завдань є розгляд питань щодо дисциплінарної відповідальності судових експертів.
У пункті 10 розділу VI Положення № 301/5 визначено, що за наслідками розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта дисциплінарна палата ЦЕКК приймає одне з таких рішень:
притягнути судового експерта до дисциплінарної відповідальності та застосувати відповідне дисциплінарне стягнення;
не притягати судового експерта до дисциплінарної відповідальності;
припинити дисциплінарне провадження.
Відповідно до пункту 12 розділу VI Положення № 301/5 до судових експертів можуть бути застосовані такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, попередження.
Згідно з пунктом 13 розділу VI Положення № 301/5 при обранні виду дисциплінарного стягнення дисциплінарна палата ЦЕКК враховує факт визнання судовим експертом своєї вини, тяжкість наслідків, які настали в результаті вчинення дисциплінарного проступку, вжиті судовим експертом заходи для недопущення настання негативних наслідків або їх усунення, відомості щодо обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок, а також те, чи застосовувалися раніше до судового експерта дисциплінарні стягнення, та інші відомості, що його характеризують як судового експерта (досвід роботи судовим експертом тощо).
Судом першої інстанції встановлено, що звернення надійшло від належного учасника судового розгляду та рішенням дисциплінарної палати ЦЕКК № 4 порушено дисциплінарне провадження.
На засіданні дисциплінарної палати ЦЕКК, членами дисциплінарної палати ЦЕКК заслухано усні пояснення позивача, а також досліджено інші матеріали дисциплінарного провадження та звернення, яке стало підставою для порушення провадження.
За результатом розгляду, відповідачем прийнято рішення, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.
Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало порушення вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, в якому визначено, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом). Також членами дисциплінарної палати ЦЕКК встановлено, що Експертом самостійно вибрано вихідні дані для проведення експертизи, чим порушено підпункту 2 пункту 4 розділу II Інструкції №3505/5.
Відповідно до пункту 1.8 Інструкції № 53/5 підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
Результати проведення експертизи викладаються у письмовому документі - висновку експерта.
В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.
Результати проведення експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експертного дослідження.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 53/5 керівник експертної установи розглядає отримані матеріали і доручає відповідному структурному підрозділу експертної установи організувати проведення експертизи.
При цьому він може безпосередньо призначити експерта та встановити строк виконання експертизи відповідно до вимог цієї Інструкції або передати вирішення цих питань заступнику керівника експертної установи чи керівникові підрозділу. Якщо в експертній установі не проводяться певні види експертиз та відсутні фахівці з певної галузі спеціальних знань, керівник експертної установи повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та повертає матеріали справи без виконання.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для проведення експертизи є відповідний процесуальний документ, який надсилається з відповідними документами, а керівник експертної установи розглядає матеріали та доручає проведення експертизи відповідному підрозділу або експерту.
Відповідно до приписів статті 104 Цивільного процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).
В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Відповідно до частини другої статті 108 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.
Таким чином, приписами зазначених статей визначено право саме суду визначати відповідного експерта, якому доручено проведення судової експертизи та якого попереджає про кримінальну відповідальність, а у разі визначення експертної установи відповідних експертів визначає керівник експертної установи.
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19.03.2020 у справі № 740/1678/17 призначено комплексну судову експертизу проведення якої доручено експертам ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз», зокрема, Паламарчук Олені Миколаївні (економічна експертиза), тоюто відповідному експерту.
Разом з тим, керівником ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» доручено проведення економічної експертизи позивачу, оскільки у експерта- Паламарчук О.М. термін дії свідоцтва закінчився 28.07.2019 і не був продовжений.
Відповідно до пункту 4.7. Інструкції № 53/5 якщо проведення комплексної експертизи не може бути здійснене силами експертів даної експертної установи, її керівник повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), та просить залучити до проведення експертизи експерта відповідної спеціалізації. Залучення такого експерта проводиться з дотриманням вимог процесуального законодавства України.
Колегія судідв погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі визначення судом в ухвалі відповідного експерта для проведення судової експертизи і не можливості залучення такого експерта з об`єктивних причин, керівник експертної установи повідомляє суб`єкта призначення експертизи для здійснення заміни (залучення) такого експерта відповідно до законодавства, а тому спірне рішення в частині порушення пункту 1.8 Інструкції № 53/5 є обґрунтованим.
Довідкою від 10.12.2021, складеної судовим експертом ОНДІСЕ за результатами аналізу Висновку експертів № 86/06-2019, встановлені не впливаючи на результат проведеного дослідження зауваження (за висновком експерта ОНДІСЕ), а саме, що його вступна частина складена з частковим недотриманням вимог п. 4.12, п.4.14 Інструкції №53/5, зокрема: в описі документів, що надійшли на комплексне дослідження вказано кількість томів таких документів (томів справи) без вказування кількості сторінок кожного тому справи, однак, кількість томів справи, що надійшла на дослідження вказана у Висновку №86/06-2019 рівно так як вказано в процесуальному документі про призначення експертизи - без кількості сторінок кожного тому справи; щодо не наведення у вступній частині висновку переліку об`єктів, що підлягали дослідженню, то такі об`єкти дослідження вказуються в дослідницькій частині економічного дослідження (з посиланням на том і аркуш справи №740/1678/17), а у вступній частині вказано відомості про надані матеріали - матеріали цивільної справи № 740/1678/17.
Відповідачем не вказано, яких саме вихідних даних експертом вибрано, як вони вплинули на результат (висновок) проведеної експертизи.
Тому суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги вищезазначене посилання відповідача.
Водночас, ключовим принципом дисциплінарного провадження є забезпечення його законності, обґрунтованості та відповідності нормам чинного законодавства. Дисциплінарна палата ЦЕКК повинна ухвалювати рішення виключно на підставі законних та обґрунтованих скарг (звернень).
Недотримання цього принципу не лише порушує законні права судових експертів, а й створює ризик зловживань та необґрунтованого переслідування. Ухвалення рішень на підставі звернень осіб, які не мають відповідного права, суперечить основоположним засадам правової визначеності, принципам верховенства права та справедливості. Саме тому рішення, прийняті за такими зверненнями, є процедурним порушенням і мають бути скасовані.
Крім того, недотримання встановленої процедури може призвести до виникнення прецедентів, що дискредитують систему дисциплінарного контролю та ставлять під сумнів її ефективність. Будь-які рішення, ухвалені без належної правової підстави, створюють небезпечний прецедент свавільного застосування дисциплінарних санкцій, що може сприяти вибірковому правозастосуванню та порушенню принципу рівності перед законом.
Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Обгрунтовуючи законність прийнятого відповідачем рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про порушення позивачем приписів пункту 1.8 Інструкції № 53/5, що є визначальним у спірних правовідносинах.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року - без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Файдюк В.В.