Справа № 444/1148/26 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 33/811/871/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Деманджара Ярослава Пилиповича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 14 травня 2026 року, 

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 14 травня 2026 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилученням транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, 13.03.2026 року о 06 год. 12 хв. в м. Рава-Руська Львівського району Львівської області по вул. С. Наливайка, керував транспортним засобом Скутером Хонда Діо номерний знак б/н з явними ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням алкотестеру "Драгер" на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 "Правил дорожнього руху", за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На зазначену постанову особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 14 травня 2026 року та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом.
Звертає увагу, що до матеріалів справи додані відеозаписи з штатної камери поліцейського, на відеозаписі зафіксовано, що транспортний стоїть стоїть нерухомо коли поліція під`їхала скутер не рухався.
Зазначає, що в судовому були допитані свідки які стверджували, що скутер в цей час був поломаний і не заводився, а один із свідків бачив, як за 100-200 метрів до місця зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 вів скутер та зупинявся біля нього.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Деманджара Ярослава Пилиповича на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у: протоколі ЕПР1 № 613579 від 13.03.2026 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з якого вбачається, що від такого огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився; направленні на огляд на стан алкогольного сп`яніння в мед заклад з якого вбачається, що від такого огляду в медзакладі ОСОБА_1 відмовився; довідкою про повторність та постанови Жовківського районного суду від 04.12.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 , повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписі наданого працівниками поліції з якого вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі відмовився, просив це питання вирішити якось на місці; показів свідка поліцейського СРПП ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о ОСОБА_2 ; показів свідка поліцейського СРПП ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о ОСОБА_3 ; показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Твердження в апеляційній скарзі щодо не підтвердження факту керування ОСОБА_1 , 13.03.2026 року транспортним засобом Скутером Хонда Діо ,були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Крім того, оскільки на відеозаписі не відображено самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому судом першої інстанції було викликано працівників поліції для допиту їх в судовому засіданні як свідків.
Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка складач протоколу поліцейський СРПП ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Жовква, вул. Ст. Бандени, 13) суду пояснив наступне. Так, точної дати не пригадує, приблизно в березні 2026 року біля 6 год. ранку він разом з напарником ОСОБА_3 закінчували нічну зміну патрулювання та їхали з м. Рава-Руська напрямку м. Жовква. Проїжджаючи головною дорогою він побачив як на бічній (перпендикулярно до головної дороги) від нього рухається скутер, водій якого був без шолому, а тому було прийнято рішення зупинки такого. Він був за кермом службового автомобіля, увімкнувши відповідні проблискові маячки здійснив відповідний поворот і водій скутера відразу ж зупинився та зіскочив із скутера. Зазначає, що камера автомобіля не могла зафіксувати рух водія скутера, оскільки стаціонарно направлена вперед по ходу руху автомобіля, а водій скутера був на прилеглій бічній перпендикулярній дорозі. Зазначає, що бачив, як водій ОСОБА_1 керував скутером, тобто був водієм.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка складач поліцейський СРПП ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Л/о ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) суду дав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_2 , однак зазначив, що він сидів в якості пасажира і спростерігав за іншою стороною на відміну від ОСОБА_6 . Він не бачив самого факту керування ОСОБА_1 скутером, однак, коли водія скутера виявив ОСОБА_2 то він одночасно про це сказав йому і здійснив відповідний поворот до водія скутера. Коли він перевів погляд в інший бік то не побачив сам факт керування ОСОБА_1 скутером, а вже побачив, як останній із скутера зіскочив.
Судом апеляційної інстанції не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі нема.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Жовківського районного суду Львівської області від 14 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ