РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,
(Справа № 285/1133/26, провадження у справі № 2/0285/1316/26)
розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі — ТОВ «Споживчий центр») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
У лютому 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 у розмірі 23200 грн., а також судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 19.06.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір (оферти) № 19.06.2025-100001404. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі – 5000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 19.06.2025, на строк, вказаний в заявці. 
Відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року Позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту — 19/06/2025; сума кредиту: 5000 грн. 00 коп.; строк, на який надається кредит - 189 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту — 24.12.2025.
Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. У Позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. 
Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 7% від суми Кредиту та дорівнює 350,00 грн.
При отриманні первинної суми, за ініціативи клієнта було додатково видано суму зазначену в Кредитному договорі, що підтверджується ПРИМІРНОЮ ВІДПОВІДДЮ КРЕДИТОДАВЦЯ ПРО ПРИЙНЯТТЯ ПРОПОЗИЦІЇ (АКЦЕПТ) ПРО УКЛАДЕННЯ ДОДАТКОВОГО ДОГОВОРУ ДО КРЕДИТНОГО ДОГОВОРУ (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ), на наступних умовах: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі – Кредитодавець) підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення додаткового договору (оферту) до кредитного договору (кредитної лінії) № 19.06.2025-100001404 від Позичальника. Акцептовані Кредитодавцем умови додаткового договору (в подальшому Додатковий Договір) до кредитного договору №19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 (в подальшому – Договір) містяться у вказаній оферті, а також вказуються нижче: 
1. Сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою Позичальника збільшити Суму Кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору:
1.1. Сума Кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 8000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші).
1.2. За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 3000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) - 26/06/2025. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0981. Днем надання Кредиту (2-го Траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця. Реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику: 4441-11XX-XXXX-0981. Строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 182 днів з дати його надання.
1.3. Сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) – 7% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 210 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми 2-го Траншу (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитодавцем та обліковується в день видачі Траншу, сплачується згідно Графіку платежів.
1.4. Комісія за обслуговування з дати укладення даного Додаткового Договору встановлюється у розмірі 560 грн. 00 коп.
Отже, позивач констатує факт, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі. 
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 23200 грн., що складається з: тіла кредиту - 8000 грн.; процентів - 10080 грн.; додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 1120 грн.; неустойки - 4000 грн. 
У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість, що становить 23200 грн. 00 коп., та судові витрати в сумі 2662 грн. 40 коп. 
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін.
Представником відповідачки ОСОБА_1 23 березня 2026 року до суду подано відзив на позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому зазначила, що позовні вимоги є частково необґрунтованими, завищеними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. У відзиві відповідачка визнала факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у сумі 8000 грн, а також здійснення часткового погашення заборгованості у розмірі 2030 грн. Разом із тим зазначала, що заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 23200 грн є неспівмірною із сумою фактично отриманого кредиту та порушує принципи справедливості, добросовісності і розумності. Також посилалася на відсутність належного, детального та зрозумілого розрахунку заборгованості, оскільки позивачем не зазначено конкретних періодів нарахування процентів, належним чином не враховано здійснене часткове погашення заборгованості та не надано підтверджень правильності розрахунку заявленої до стягнення суми. Крім того, відповідачка вважала нараховані проценти у розмірі 10080 грн явно завищеними та такими, що створюють надмірне фінансове навантаження на споживача, а включені до складу заборгованості комісії — такими, що фактично є прихованими процентами за користування кредитом та суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування». Також у відзиві зазначалося, що неустойка у розмірі 4000 грн є явно завищеною та непропорційною наслідкам порушення зобов`язання, у зв`язку з чим просила застосувати положення статті 551 ЦК України та зменшити її розмір. Відповідачка також вказувала, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення саме нею електронного договору, оскільки сам по собі факт направлення одноразового ідентифікатора не підтверджує волевиявлення конкретної особи без додаткової ідентифікації. Крім того, посилалася на складне матеріальне становище, зазначаючи, що є матір`ю-одиначкою, має на утриманні малолітню дитину, не працює та не має доходу у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, а кредитні кошти були використані для ведення підприємницької діяльності, яка припинилася у зв`язку з воєнними діями та погіршенням економічної ситуації. На підтвердження зазначених обставин до відзиву були долучені копія свідоцтва про народження дитини та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Також відповідачка зазначала, що не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та готова здійснити погашення заборгованості у розумному розмірі, а саме 6000 грн із можливістю поетапного погашення. У зв`язку з наведеним просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення процентів, комісій та неустойки, зменшити розмір заборгованості до фактично обґрунтованого розміру, врахувати її матеріальне становище та відмовити у стягненні з неї судових витрат. 
Представником позивача ТОВ «Споживчий центр» Чехун Ю.В. 26 березня 2026 року подано відповідь на відзив, у якій сторона позивача заперечила проти доводів відповідачки та просила позов задовольнити у повному обсязі. У відповіді на відзив зазначено, що нарахування процентів за кредитним договором здійснювалося відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства виключно в межах строку кредитування, а доводи відповідачки щодо незаконності та завищеності процентної ставки є безпідставними, оскільки така ставка відповідала вимогам Закону України «Про споживче кредитування», чинним на момент укладення договору. Також представник позивача вказував, що розрахунок заборгованості, долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом, а відповідачкою не надано жодних доказів або альтернативного розрахунку на його спростування. Крім того, зазначав, що ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а тому не володіє банківськими документами щодо руху коштів по рахунках клієнтів, які містять банківську таємницю. Щодо комісії представник позивача посилався на те, що вона пов`язана з перерахуванням кредитних коштів на платіжну картку позичальника із використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу, передбачена умовами кредитного договору та не суперечить вимогам законодавства про споживче кредитування. Також у відповіді на відзив зазначалося, що неустойка нарахована правомірно, оскільки кредитний договір укладено після набрання чинності відповідними змінами до законодавства, які допускають її нарахування за прострочення виконання зобов`язань за договорами споживчого кредиту. Посилаючись на норми ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», практику Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду та Конституційного Суду України, представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника позивача. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Встановлено, що 19 червня 2025 року, після ознайомлення з умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, позичальником ОСОБА_1 акцептовано пропозицію ТОВ «Споживчий Центр», оформлено заявку кредитного договору № 19.06.2025-100001404 про надання кредиту у розмірі 5000,00 грн строком на 189 днів із терміном повернення 24 грудня 2025 року, шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківську картку) НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності та платності, зі сплатою за користування кредитом стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день протягом перших 5 чергових періодів та в подальшому за стандартною ставкою економ у розмірі 0,5% за один день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (а.с.19-23).
Відповідно до умов заявки до договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 вбачається наступне (а.с. 22-23).
Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.89% (денна процентна ставка) = (8400 / 5000)/ 189 ? 100%. 
Проценти (економічна сутність – плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. 
До кредитного договору банк додав пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), підписану відповідачем (а.с. 19-22).
Крім того, 26 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до Договору: сума кредиту з дати укладення даного Додаткового Договору становить 8000 грн. 00 коп., яка складається з усіх Траншів (частин Суми кредиту), зазначених в Договорі (1-й Транш) та в укладених Сторонами Додаткових Договорах (чергові Транші). За даним Додатковим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику 2-й Транш у розмірі 3000 грн. 00 коп. ; дата надання/видачі Кредиту (2-го Траншу) — 26/06/2025, спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го Траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0981; строк, на який надається Кредит (а саме 2-й Транш) - 182 днів з дати його надання; сторони домовились, що Позичальник відповідно до даного Додаткового Договору зобов`язаний сплатити Комісію, пов`язану з наданням 2-го Траншу (частини Суми Кредиту) (надалі – "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність плата за надання Кредиту) – 7% від суми 2-го Траншу (частини Суми Кредиту), що дорівнює 210 грн. 00 коп., що підтверджується примірною пропозицією про укладення додаткового договору (оферта) до Кредитного договору (а.с. 26), копією примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення Додаткового договору до Кредитного договору (а.с. 27, 28).
Таким чином, відповідачем підписана електронним цифровим підписом пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти, а отже акцептовані умови договору. ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 19.06.2025-100001404 пройдена ідентифікація шляхом використання системи «BankID НБУ».
Пунктом 2.2. кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року передбачено, що електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови:
2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на веб-сайті кредитодавця;
2.2.2. заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем;
2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 3.2 кредитного договору №19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року).
Згідно з п. 3.3 кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах, встановлених у заявці, що є невід`ємною частиною кредитного договору.
Крім того, в заявці кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за даним договором: 4441-11XX-XXXX-0981.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-0981.
Відповідно до п. 10.1. кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем в інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації в інформаційній системі кредитодавця.
Підписавши електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора E951 пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), заявку кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року, відповідь позичальника про прийняття пропозиції кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року (акцепт) та електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора К625 додаткового договору від 26.06.2025, ОСОБА_1 погодилася з усіма істотними умовами кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року, зокрема, сумою кредиту, строком надання коштів, розміром процентів за користування кредитними коштами та умовами кредитування.
Тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 234/7159/20 та від 12 червня 2023 року у справі № 263/3470/20.
Водночас ОСОБА_1 не доведено, що телефонний номер, із використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року, в момент укладення цього договору, їй не належав та використовувався іншою особою без її відома чи доручення.
Крім того, реквізити платіжної карти зазначено самостійно позичальником при заповненні заявки кредитного договору № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року.
Згідно з графіком платежів сторони погодили порядок та строки сплати позичальником чергових платежів. У подальшому додатковим договором від 26.06.2025 та графіком платежів до нього сторони визначили новий порядок і строки сплати позичальником чергових платежів (а.с. 24, 27).
Так, із змісту інформації отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ вбачається, що особу позичальника було встановлено через АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із підтвердженням РНОКПП, дати народження, адреси, які співпадають із відомостями отриманими судом під час перевірки реєстрації місця проживання відповідача (а.с. 34).
Крім того, на виконання умов договору між ТОВ «Споживчий центр» та Товариством обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» здійснено перекази коштів за допомогою сервісу онлайн платежів іPay на суму 5000,00 грн. 19.06.2025 року о 14:54:32 та на суму 3000,00 грн 26.06.2025 року о 17:59:40 на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка зазначена ОСОБА_1 під час надання своїх анкетних даних у заявці кредитного договору та відповідно видана із призначенням платежу «Видача за договором кредиту № 19.06.2025-100001404» (а.с. 35, 36).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснення в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З огляду на викладене, позивачем належним чином доведено, що ним як кредитором здійснена видача грошових коштів відповідачу як позичальнику шляхом їх переказу на вказану ним платіжну картку за допомогою сервісу онлайн платежів із належною ідентифікацією та верифікацію його особи через банківський сервіс.
Ці обставини не спростовані відповідачем за допомогою належних доказів.
Отже, враховуючи перерахування кредитних коштів за укладеним договором позичальнику, позивачем пред`явлено позов до відповідача в межах нарахованої кредитної заборгованості у відповідності до визначених за умовами договору процентної ставки та розміру комісії.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року така становить 23 200,00 грн., з яких 8 000,00 грн. - основний борг; 10 080,00 грн - проценти; 1 120,00 грн - комісії; 4000,00 грн - неустойка. З довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за процентною ставкою, передбаченою договором та в межах його строку, а саме за період з 19.06.2025 по 24.12.2025 (а.с. 15).
Таким чином, нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснювалося за визначеною умовами договору процентною ставкою, що не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, визначений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд звертає увагу, що відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за кредитним договором № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 року щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами в повному обсязі та відсутності у неї заборгованості за кредитним договором, чи наявної заборгованості в іншому розмірі.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суму отриманих коштів не повернула, суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у сумі 8000,00 грн.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає таке. 
Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2024 року у справі №559/1622/19 вказав, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Згідно з п.п. 6, 7, 12 Кредитного договору (оферти) №19.06.2025-100001404 від 19.06.2025, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі - «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.89 % (денна процентна ставка) = (8400 / 5000)/ 189 х 100 %.
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 26.06.2025 процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені Договором, порядок їх нарахування не змінюються даним Додатковим договором. Базою розрахунку для нарахування процентів є сума кредиту (усіх наданих траншів), яка надана та не повернута позичальником кредитодавцю. При цьому надання траншу не змінює процентну ставку, яка застосовується у тому черговому періоді, в якому надається транш, і проценти у відповідному черговому періоді рахуються шляхом множення залишку суми кредиту (усіх наданих траншів) на процентну ставку відповідного чергового періоду, у якому надається транш, яка у цьому черговому періоді є однаковою як до, так і після надання траншу.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за договором про надання кредиту не виконувала належним чином, не повернула отримані в кредит кошти та не сплатила проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем.
Проценти за користування кредитними коштами нараховано з врахуванням розміру передбаченої договором процентної ставки та в межах строку дії Договору (з 19.06.2025 по 24.12.2025), а тому розмір заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 10 080,00 грн є обґрунтованим.
Щодо стягнення комісії, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за таким споживчим кредитом відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином положеннями Закон України «Про споживче кредитування» передбачено право банку або іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі, зокрема і під час споживчого кредитування, комісію за обслуговування кредиту. Зі змістом та порядком її нарахування та сплати споживач ознайомлюються з інформації наданої кредитором, та погоджуючись на її сплату, приймає та узгоджує ці умови договору шляхом його підписання.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Отже, за встановлених судом обставин, сторони у пункті 9 заявки кредитного договору погодили, що комісія за споживчим кредитуванням нараховується за обслуговування кредитної заборгованості та за обслуговування, а саме за організацію та надання інформаційної підтримки позичальника по телефону та в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні та інші послуги та інші послуги, які не включено до цього пункту.
Одночасно в цьому ж пункті сторони договору кредитування внесли застереження до нарахування комісії, що вона не нараховується за надання на вимогу споживача один раз на місяць інформації про споживчий кредит, що є таким, що відповідає положенням частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином сторонами погоджено порядок нарахування та сплати позичальником комісії за умовами укладеного на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» кредитного договору, внаслідок чого дії позивача з нарахування комісії у розмірі 1 120,00 грн та її стягнення кредитором, відповідно до змісту пункту 9 цього договору є правомірними, не суперечить вимогам діючого законодавства та підлягають виконанню відповідачем.
Щодо нарахування позивачем неустойки за неналежне виконання зобов`язання боржником, суд зазначає таке.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як зазначалося, кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) виклав тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21, 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Отже, суд вважає, що нарахування позивачем неустойки у розмірі 4000,00 грн за період з 19 червня 2025 року по 24 грудня 2025 року є неправомірним, а тому вимога про стягнення неустойки задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги та те, що ОСОБА_1 отримала в ТОВ «Споживчий центр» кредитні кошти та взяла на себе зобов`язання по виконанню договору, однак на даний час не виконала їх, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за № 19.06.2025-100001404 від 19 червня 2025 року у розмірі 19 200 грн. 00 коп., з яких: 8000,00 грн. - основний борг; 10 080,00 грн. - проценти; 1 120,00 грн. - комісія за обслуговування кредиту. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору пропорційно становить 2203 грн. 40 коп. (82,76 %).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) заборгованість за Кредитним договором № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 у розмірі 19 200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 19.06.2025-100001404 від 19.06.2025 неустойки в розмірі 4 000,00 грн — відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНКОПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 ) документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 203 (дві тисячі двісті три) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено – 16.06.2026 року.

Головуючий