ЄУН: 336/405/26
Провадження №: 2/336/1570/2026 
05.05.26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Худіної О.О., за участі секретаря судового засідання: Дорошенко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
За участі позивача ОСОБА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
19.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 (рішення Запорізького МВК від 04.06.1953року), який загалом складається з: житлового будинку «А» загальною площею
114,9 кв.м., житловою площею 63 кв.м. з прибудовою «A1»; вольєра «Ж»; погребу «пг»; альтанок «Е», «Г»; вбиральні «Д»; сараю «3»; гаража «И»; водопроводу «N?l»; паркану
«N?3»; зливної ями «с.я.».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 січня 1994 року між чоловіком ОСОБА_2 та Державним підприємством «Профіт» був укладений договір купівлі-продажу N? 4.К, за умовами якого ДП «Профіт» продало, а чоловік ОСОБА_2 придбав за 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) карбованців житловий будинок АДРЕСА_1 .
У відповідності з вимогами ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарні біржі» Договір купівлі-продажу N? 4.K був зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомості в «Журналі реєстрації угод купівлі-продажу (міни) нерухомості» 05 січня 1994 року та зазначеному договору присвоєно інвентарний номер постійного зберігання N? 2.К, при складанні якого, моєму чоловіку було роз`яснено, що угоди, які зареєстровані на біржі в подальшому не підлягають нотаріальному посвідченню.
Умови договору купівлі-продажу при укладені цієї угоди були виконані, а саме ДП
«Профіт» передало, а мій чоловік ОСОБА_2 прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , при цьому мій чоловік ОСОБА_2 повністю сплатив 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) карбованців - вартість зазначеного нерухомого майна, яке він отримав у повному обсязі, тобто зазначений договір відповідав усім суттєвим умовам договору, визнаних такими законом та необхідних для договорів даного виду.
Запорізьким бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу N? 4.К, який був зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомості 05 січня 1995 року, про що в реєстровій книзі N? 35 зроблено реєстраційний запис N? 7573.
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік - ОСОБА_2 помер, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис про смерть N? 562 від 18.03.2025 року та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 (копія свідоцтва надається).
Після смерті чоловіка, позивач своєчасно звернулася до приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального округу - Задачиної Наталії Володимирівни із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , було відмовлено на підставі Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії N? 135/02-14 від 29.09.2025 року, у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку не був нотаріально посвідчений, а біржова угода не визнана дійсною у судовому порядку.
Позивач вважає, що укладений чоловіком Договір купівлі-продажу житлового будинку є дійсним, та з його укладенням та реєстрацією права власності на спірне нерухоме майно чоловік, ОСОБА_2 , набув право власності на зазначений житловий будинок.
Згідно довідки приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу -
Задачиної Наталії Володимирівни N? 149/02.14 від 21.10.2025 року позивач є єдиною
спадкоємицею, яка своєчасно прийняла спадщину. Інших спадкоємців як за законом так і за заповітом, які б прийняли спадщину немає.
Оскільки чоловіком були повністю виконані умови договору купівлі-продажу будинку, він сплатив за придбане майно оговорену договором грошову суму, з моменту укладення договору купівлі-продажу та по день смерті проживав в даному будинку, з чоловіком були укладені договори про надання комунальних послуг, які він своєчасно сплачував, договір купівлі-продажу у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР зареєстрований в ЗМБТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 Закону України «Про власність» він набув право власності на спірний житловий будинок і правомірно володів ним.
Після смерті чоловіка, позивач проживає в указаному домоволодінні, фактично
прийняла спадщину.
На підставі наведеного просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 (рішення Запорізького МВК від 04.06.1953року), який загалом складається з: житлового будинку «А» загальною площею 114,9 кв.м., житловою площею 63 кв.м. з прибудовою «A1»; вольєра «Ж»; погребу «пг»; альтанок «Е», «Г»; вбиральні «Д»; сараю «3»; гаража «И»; водопроводу «N?l»; паркану «N?3»; зливної ями «с.я.».
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 справу передано в провадження судді Худіної О.О. 20.01.2026.
Ухвалою судді від 23.01.2026 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді від 08.04.2026 постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.
29.04.2026 від відповідача Запорізької міської ради за представництвом Лях Д.А., надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, за умови доведення позивачем усіх обставин, на які вона посилається просить вирішення даної справи на розсуд суду.
В судовому засіданні призначеному на 05 травня 2026 року, позивач підтримала позовні вимоги, на підставі доводів, викладених у останньому. 
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви судом не встановлено.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого 29.01.1977 року серії НОМЕР_3 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис №12 від 29 січня 1977 року народження, після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 36).
Згідно з свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 562, вказане свідоцтво серії НОМЕР_4 , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) (а.с. 37).
Реєстраційне посвідчення видане Запорізьким бюро технічної інвентаризації посвідчує, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , на праві особистої власності на підставі Договору №4 «К» та записаний в реєстраційну книгу за №35 р. №7573. Вказане посвідчення видане 10 січня 1994 року (а.с. 10).
Договір купівлі – продажу №4 «К» від 05 січня 1994 року укладений між брокером ОСОБА_5 діючий у відповідності з договором-дорученням в інтересах ОСОБА_6 та брокером ОСОБА_7 діючий у відповідності з договором-дорученням в інтересах ОСОБА_2 про продаж житлового будинку по адресі АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 був виготовлений за замовленням ОСОБА_1 , дата виготовлення технічного паспорта 27.11.2025, дата формування документа 14.12.2025 року (а.с. 12- 35).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2025 №135/02-14 державним нотаріусом Задачиною Н.В. було відмовлено громадянці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с 38-39).
Свідоцтво №13611797 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності Державне підприємство «Профіт» зареєстроване з 04.08.1994 року.
Звіт про незалежну оцінку оціночної вартості житлового будинку з господарським будівлями та спорудами розташованого на земельній дільниці площею 1038 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за замовленням ОСОБА_1 загальна оціночна вартість житлового будинки, складає: 631 000,00 гривень (а.с. 40-61).
Оригінали вказаних вище документів були надані позивачем у судове засідання та досліджені безпосередньо судом. 
На виконання ухвали суду від 18 лютого 2026 року про витребування доказів від ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» повідомляє, що реєстраційні книги із записами про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна передані ТОВ «ЗМБТІ» до відповідних реєстраційних книг із записами про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна. З огляд на вище вказане БТІ немає доступу до Державного реєстру речових порав на нерухоме майно, а так само до Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно позбавлено можливості надати запитувану інформацію (а.с.80-81).
Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.
Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у січні 1994 року, для їх врегулювання слід застосовувати законодавство та норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст.1Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. 
Ст.2 зазначеного Закону України встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.
Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники.
Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.
Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.
У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах), міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його частини.
Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст.47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Також відповідно до ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Лише якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.227 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року), що діяв на час укладення спірного правочину, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає подальшій реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності на будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_2 – дружиною ОСОБА_1 .
По справі вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05.01.1994 року, який посвідчений Запорізькою регіональною біржею нерухомості, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», не підлягав нотаріальному посвідченню.
По справі вбачається, що сторони договору купівлі-продажу дійсно досягли згоди щодо усіх умов цього договору, що підтверджується підписами сторін, усі зобов`язання за договором були виконані сторонами договору у повному обсязі, договір був зареєстрований на підставі ст. 128, 153 ЦК УРСР та ст. 49 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення даного правочину, а тому за життя ОСОБА_2 набув право власності на будинок та правомірно ним володів.
Оскільки за життя спадкодавця ОСОБА_2 вказаний договір купівлі-продажу не був ніким оспорений, тому відсутні підстави піддавати сумніву належним чином зареєстроване у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, право власності спадкодавця на будинок.
Як встановлено по справі, спадкоємцем першої черги ОСОБА_1 , яка є дружиною ОСОБА_2 , до приватного нотаріусу Задачиної Н.В. звернулась з заявою, про прийняття спадщини після померлого чоловіка.
Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що спадкоємець ОСОБА_1 , у порядку, визначеному ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вважає, що позов є доведеним, обґрунтованим, законним та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 (рішення Запорізького МВК від 04.06.1953року), який загалом складається з: житлового будинку «А» загальною площею 114,9 кв.м., житловою площею 63 кв.м. з прибудовою «A1»; вольєра «Ж»; погребу «пг»; альтанок «Е», «Г»; вбиральні «Д»; сараю «3»; гаража «И»; водопроводу «N?l»; паркану «N?3»; зливної ями «с.я.».
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .. 
Відповідач: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради, ЄДРПОУ 04053915, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Задачина Наталія Володимирівна, адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Приходська, буд. 45-а.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05 травня 2026 року.
Суддя О.О. Худіна