ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/600/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Буракової А.М. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІНЦЕС ФУД", м. Київ 	
до 	Приватного акціонерного товариства "КОМПЛЕКС БЕЗЛЮДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", с. Котляри, Харківський район, Харківська область 	
про 	стягнення 174263,09 грн. 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРІНЦЕС ФУД" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариство "КОМПЛЕКС БЕЗЛЮДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 174263,09 грн., що включає основну суму боргу у розмірі 164604,00 грн., неустойку у розмірі 7296,00 грн., 3% річних у розмірі 717,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1646,04 грн. за договором поставки №20/04 від 20 квітня 2023 року. Також, згідно позову позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2026 отримано позивачем, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет позивача.
Також, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.03.2026 отримано відповідачем, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет відповідача.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
Частиною 4 статті 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю “ПРІНЦЕС ФУД” (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством “КОМПЛЕКС БЕЗЛІОДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ” (Покупець) було укладено Договір поставки № 20/04 від 20 квітня 2023 року (надалі - Договір).
Відповідно до умов Договору Постачальник прийняв на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався приймати і оплачувати Товари, за ціною і в асортименті, погодженими Сторонами в товарних (видаткових) накладних та/або Комерційних специфікаціях (калькуляціях), Замовленнях, які є невід`ємною частиною Договору, і в кількості, передбаченій Замовленнями на товари.
18 грудня 2025 Постачальник поставив Покупцю Товар (сало (хребтове) свине) на загальну суму 164604,00 грн. з ПДВ, що підтверджується товарно-транспортною накладною № ETTN0000780 від 18.12.2025 року та видатковою накладною № ОБПРРАХ000963 від 18.12.2025 року.
Відповідно до п. 12.1. Договору підставою для здійснення Покупцем оплати поставленого Товару, є повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором. Оплата за Товар здійснюється Покупцем з відстроченням платежу 14 календарних днів від дати поставки кожної партії Товару.
Згідно п. 15.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та Договором.
Відповідно до п. 15.4. Договору, у випадку порушення термінів оплати Товару, передбачених Договором, Покупець оплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент такого порушення, від простроченої суми оплати за кожний день прострочення.
Як вказує позивач у позові, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості товару (сало (хребтове) свине), що були взяті на себе відповідачем за Договором поставки № 20/04 від 20.04.2023 року, відповідачем не було виконано. За таких обставин у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 164604,00 грн., про що зазначено сторонами у Акті звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2026 року по 31.01.2026 року. Позивач звертався до відповідача із досудовою претензією з метою врегулювати виниклий спір мирним шляхом (претензія № 1 від 23.02.2026), проте остання була залишена без відповіді. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем погашена не була. Оскільки відповідачем не було здійснено жодних дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору поставки № 20/04 від 20.04.2023 року в частині оплати вартості поставленого товару, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 ЦК України.
Відповідно до положень ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Доказів сплати суми боргу у розмірі 164 604,00 грн. суду не надано.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 164604,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, крім основної суми боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 7296,00 грн., 3% річних у розмірі 717,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1646,04 грн.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) у розмірі 7296,00 грн., 3% річних у розмірі 717,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1646,04 грн., з урахуванням періодів нарахування, судом встановлено, що такі розрахунки є обґрунтованими, арифметично вірними, а тому нараховані за період з 02.01.2026 по 23.02.2026 неустойка (пеня) у розмірі 7296,00 грн., 3% річних у розмірі 717,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1646,04 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КОМПЛЕКС БЕЗЛЮДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (62490, Харківська область, Харківський район, село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5, код ЄДРПОУ 22722461) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІНЦЕС ФУД" (02002, м. Київ, вул. Маланюка Євгена, буд. 114-А, код ЄДРПОУ 44676840) основну суму боргу у розмірі 164604,00 грн., неустойку у розмірі 7296,00 грн., 3% річних у розмірі 717,05 грн., інфляційні втрати у розмірі 1646,04 грн. та 2662,40 грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРІНЦЕС ФУД" (02002, м. Київ, вул. Маланюка Євгена, буд. 114-А, код ЄДРПОУ 44676840).
Відповідач: Приватне акціонерне товариство "КОМПЛЕКС БЕЗЛЮДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (62490, Харківська область, Харківський район, село Котляри, вул. Безлюдівська, буд. 5, код ЄДРПОУ 22722461).

Повне рішення складено "01" травня 2026 р. 

Суддя		А.М. Буракова