РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/9673/25
№ 2/183/3154/26
06 травня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Шалденко Лариса Василівна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області, ОСОБА_2 у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводився позивачці батьком, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1995 належала на праві спільної сумісної власності позивачці, її батькам та доньці ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ). Позивачка, будучи єдиним спадкоємцем після смерті батьків, звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з неможливістю перевірити зареєстроване до 01.01.2013 право власності, оскільки архівні паперові документи КП "Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації" залишилися на тимчасово окупованій території. Тому, позивачка змушена звертатися до суду та просить задовольнити її позов.
Ухвалою суду від 26.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 04.11.2025 витребувано з нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 
22 січня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. 
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій просив вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства; процесуальна позиція щодо позовних вимог - на розсуд суду. 
Представник третьої особи та відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Суд не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки учасників процесу по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який доводився позивачці батьком, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, копією свідоцтва про народження позивачки, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадин про державну реєстрацію шлюбу, згідно якого позивачка змінила прізвище " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_5 ". 
Постановою нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Шалденко Л.В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю підтвердити зареєстроване право власності на спадкове майно. У постанові нотаріуса зазначено, що надано відповідь КП "Сєвєродонецьке БТІ" про неможливість надати інформацію про зареєстровані права власності до 01.01.2013 року, оскільки архівні паперові документи не були вивезені на підконтрольну Україні територію, а територія Сіверськодонецької міської територіальної громади є окупованою.
Відомостей про наявність інших спадкоємців матеріали справи не містять. За даними Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - не заводилися.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, була зареєстрована зі спадкодавцями за однією адресою.
Отже, зважаючи на таку відмову нотаріуса у позивачки ОСОБА_1 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи також те що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про зареєстроване право власності спадкодавців на частку спадкової квартири. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Стосовно належності частки вищевказаної квартири спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.
03 лютого 1995 року Фондом комунального майна видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 . Свідоцтво видане на підставі розпорядження (наказу) №7041 від 02.02.1995.
У позивачки наявний оригінал зазначеного правовстановлюючого документа, його нотаріально посвідчену копію надано суду.
На підставі зазначеного свідоцтва право спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру зареєстровано у БТІ м.Сєвєродонецька Луганської області, записано у реєстрову книгу за реєстровим №348 від 17.04.1995.
Копією Технічного паспорту на квартиру, у якому наявні посилання на державну реєстрацію права власності, також підтверджується, що співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .
Співвласниками квартири право власності набуте у 1995 році. Надане позивачкою свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, посвідчені та зареєстровані органом, що здійснював реєстрацію права власності на той час, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (у редакції станом на час розгляду справи), м.Сєвєродонецьк Луганської області віднесено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.
Отримати відомості про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, яку було здійснено до 01.01.2013, у позивача та у нотаріуса немає можливості, оскільки м.Сіверськодонецьк Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1-3 ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Частиною третьою ст.364 ЦК України установлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Як установлено судом, спірна квартина належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності. Даних про існування домовленості між ними щодо відступлення від рівності часток у праві спільної сумісної власності судом не встановлено.
Наведені докази у сукупності свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на 1/4 частку спірної квартири, а тому його право власності на вказану частку увійшло до складу спадщини; що спадкодавець ОСОБА_4 набула право власності на 1/4 частку спірної квартири, а тому її право власності на вказану частку увійшло до складу спадщини . 
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька та матері, прийняла спадщину в порядку встановленому Законом, даних про наявність інших спадкоємців судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання згідно з довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ;
відповідач – Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662, місцезнаходження: Луганська область, м.Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, 32;
відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 
третя особа - державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Шалденко Лариса Василівна, місцезнаходження: м.Черкаси, вул.Хрещатик, 255.

Повне судове рішення складено і підписано 06 травня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.