Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2026 
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - Харабадзе К.Ш., 
за участю секретаря - Діденко І.Ю., Петренко Ю.С.,
Справа № 629/1844/26
Номер провадження 2-о/629/59/26
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа – Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Лозівського відділу ГУ ДМС України в Харківській області
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про встановлення факту постійного проживання на території України,
у с т а н о в и в:
Представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Сахарна, Резинського району, Молдовської РСР. У 1969 році ОСОБА_1 з батьками переїхав до міста Лозова, Харківської області. З 01 вересня 1973 року по 25 червня 1983 рік заявник навчався в Панютинській середній загальноосвітній трудовій політехнічній школі № 1 з 1 по 10 клас, про що йому було видано атестат № НОМЕР_1 . З 19 грудня 1983 року по 27 березня 1984 рік ОСОБА_1 проходив навчання по програмі підготовки водія транспортних засобів категорії «С», про що видано свідоцтво № НОМЕР_2 . В 1984 році ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу в лави радянської армії, яку проходив у місті Новосибірськ. По досягненню 16-річчя ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відділом органів внутрішніх справ Лозівського виконкому Харківської області, який було здано до Лозівського військового комісаріату під час проходження військової служби. Після закінчення строкової військової служби заявник продовжив понадстрокову службу в лавах радянської армії, яка тривала понад 5 років. В 1992 році після звільнення з понадстрокової служби ОСОБА_1 повернувся до с-ща Лиманівка (колишнє Панютине) Лозівського району, Харківської області та оселився за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 перебував у офіційному зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 22 вересня 1995 року. Прибувши на територію України ОСОБА_1 звернувся до Лозівського військового комісаріату для отримання свого паспорта громадянина колишнього СРСР, який було здано під час його призову на строкову військову службу в лави радянської армії у 1984 році, але отримав відповідь, що його паспорт в особовій справі відсутній. У зв`язку з цим, останній звернувся до територіального органу внутрішніх справ міста Лозова із заявою про втрату паспорта, яку було прийнято та видано йому тимчасове посвідчення особи громадянина України № 406/4102 від 29 вересня 1995 року. Після проведення перевірки органами внутрішніх справ ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що відсутні відомості про його постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. 12 березня 2022 року ОСОБА_1 добровільно звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою вступу до лав Збройних Сил України та був призваний на військову службу, як доброволець військової частини НОМЕР_3 , де проходить дійсну військову службу і по теперішній час та приймає безпосередню участь у бойових діях. Наказом командувача угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 224 від 23 серпня 2022 року ОСОБА_1 нагороджено пам`ятною медаллю «За оборону міста-героя Харків». Указом Президента України № 804/2022 від 28 листопада 2022 про відзначення державними нагородами України за особисту мужність і самовідданні дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, штаб-сержанта ОСОБА_1 нагороджено медаллю «Захисник Вітчизни». 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 було надано статус ветерана війни про що управлінням персоналу військової частини НОМЕР_4 було видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_5 . Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 прибув в Україну на постійне місце проживання після 13 листопада 1991 року і його паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року було втрачено в ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 не набув громадянство України. Згідно відповіді Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 06 лютого 2026 року № 687/02-13-7 ОСОБА_1 , за відомостями картки реєстрації, що знаходиться у відділі з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 вересня 1983 року за паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, серія НОМЕР_6 , виданого ВВС Лозівського райвиконкому Харківської області 01 грудня 1982 року. З метою вирішення питання щодо оформлення паспорту громадянина України ОСОБА_1 звернувся з заявою до місцевого відділу ДМС України. Листом № 6346-207/6346-26 від 09.02.2026 року заявнику було повідомлено, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що його місце проживання зареєстровано з 19 вересня 1983 року за адресою: АДРЕСА_1 по паспорту громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_7 виданого ВВС Лозівського райвиконкому Харківської області від 01 грудня 1982 року. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Сахарна, Резинського району, Молдова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу. 
Заявник та його представник у судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягали, заявник зазначив, що з 1984 року по листопад 1991 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР. На час проходження військової служби, паспорт громадянина СРСР він здавав до військового комісаріату. Після звільнення з військової служби він повернувся до місця свого проживання в с-ще Панютине Лозівського району Харківської області, отримав паспорт громадянина СРСР, в якому було закреслене громадянство СРСР та поставлено громадянство України. В подальшому зазначений паспорт ним було втрачено, з цього приводу він звертався до органів поліції. Вказав, що до громадянства будь якої держави не належить, заяв на отримання громадянства інших держав не подавав. Також вказав, що на теперішній час перебуває на військовій службі за мобілізацією в Збройних Силах України.
Представники заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Лозівського відділу ГУ ДМС України в Харківській області в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечували, зазначили, що в управління відносно заявника наявна форма А, заявник отримував паспорт громадянина СРСР, після втрати паспорта заявнику 29.09.1995 було видане тимчасове посвідчення.
Допитані у якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні показали, що ОСОБА_1 після проходження військової служби, в листопаді 1991 року повернувся до місця свого проживання в с-ще Панютине Лозівського району Харківської області, де і мешкає по теперішній час.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, свідків, суд доходить до такого.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8  ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Сахарна, Резинського району, Молдовської РСР.
Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_9 ОСОБА_1 навчався в Панютинській середній загальноосвітній трудовій політехнічній школі №1, яку закінчив 1981 році.
У 1983 рік заявник закінчив Панютинську середню загальноосвітню трудову політехнічну школу № 1, про що йому було видано атестат № НОМЕР_1 .
Згідно карточки-прописки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що є відмітка від 19.09.1983 року.
Як вбачається з трудової книжки заведеної 03.06.1982 року на ім`я ОСОБА_1 , останній в періоди з 03.06.192 по 03.08.1982, з 27.09.1983 по 25.06.1984, з 23.07.1984 перебував у трудових відносинах з Вагоноремонтним заводом імені Дзержинського. З 13.02.1995 по 17.07.1997 працював у військовій частині НОМЕР_10 .
З 19 грудня 1983 року по 27 березня 1984 рік ОСОБА_1 проходив навчання по програмі підготовки водія транспортних засобів категорії «С», що вбачається зі свідоцтва від 18.11.1986.
Начальником Лозівського МРВ УМВС України Машукову О.С. видано тимчасове посвідчення громадянина України №406/4102 від 29.09.1995.
ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який було розірвано 22.09.1995, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №343, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_11 .
З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.06.2008 №592 паспорта ОСОБА_1 , 1966 року народження, на зберіганні немає.
Як вбачається з довідки форми 5, від 17.04.2026, ОСОБА_1 перебуває на військовій служби за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_3 .
Наказом командувача угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 224 від 23 серпня 2022 року ОСОБА_1 нагороджено пам`ятною медаллю «За оборону міста-героя Харків».
Указом Президента України № 804/2022 від 28 листопада 2022 про відзначення державними нагородами України за особисту мужність і самовідданні дії, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, штаб-сержанта ОСОБА_1 нагороджено медаллю «Захисник Вітчизни». 
04 грудня 2024 року ОСОБА_1 було надано статус ветерана війни про що управлінням персоналу військової частини НОМЕР_4 було видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_5 .
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.
Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.
Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Пунктом 3 частини другої статті 9 Закону України «Про громадянство України» визначено, що безперервне проживання на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Згідно із пунктом 8 Порядку провадження за заявами й поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон і не мають в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року, зокрема: осіб, які станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту; в) осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в дитячих будинках, загальноосвітніх школах-інтернатах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.
Відповідно до п.10 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає зокрема: судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року. 
Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498 св 20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116 св 20), від 02 червня 2021 року у справі №125/1472/19 (провадження № 61-8866 св 20).
Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Представлені до суду документи належним чином підтверджують, що ОСОБА_1 на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу постійно проживав на території України.
За вищевикладених обставин та з урахуванням досліджених доказів, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за можливе задовольнити заяву.
Керуючись статтями 10, 57, 60, 212, 213, 215, 256, 259 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Лозівського відділу ГУ ДМС України в Харківській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Сахарна, Резинського району, Молдова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

заявник – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 
заінтересована особа – Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, код ЄДРПОУ 37764460, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 24, в особі Лозівського районного відділу ДМС України у Харківській області, місцезнаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Привокзальна, 30
   
Суддя        Карина ХАРАБАДЗЕ