МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2026 р.  	№ 640/9842/20 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний майданчик", вул. Берлінського Максима, 20, оф.4,м. Київ,04060, 	

до відповідача	Державної податкової служба України, пл. Львівська, 8,м. Київ,04053, Головного управління ДПС у м. Києві, вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, 	

про	визнання протиправним та скасування рішення від 25.04.2019 року № 13017/26-15-12-02-21; зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний майданчик»
звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25.04.19 № 13017/26-15-12-02-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ МАЙДАНЧИК» (код ЄДРПОУ 40871485), зобов`язання Державну податкову службу України поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ МАЙДАНЧИК» (код ЄДРПОУ 40871485) в Реєстрі платників податку на додану вартість як платника податку на додану вартість з 25.04.19.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі пп. «г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України можливе лише за обставин неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях. Позивач не підпадає під визначені критерії, оскільки операції з формування податкового зобов`язання не відбувалися, у зв`язку з арештом активів суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ. Позивач був позбавлений можливості їх задекларувати. Враховуючи вищезазначене, рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 25.04.2019 року є незаконними та протиправними.
Відповідач1 та 2 надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки спірне рішення прийнято відповідно норм Податкового Кодексу та Положення Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість№ 1130, затверджене Міністерством фінансів України від 14.11.2014, оскільки платником подано/не подано податкові декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців з 01.04.2018 по 31.03.2019 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Арешт на активи сум ліміту ПДВ ТОВ «Будівельний майданчик» в СЕА ПДВ накладено внаслідок задоволення клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури в рамках кримінального провадження №42018081280000018, тому ГУ ДПС у м. Києві жодним чином не впливало на права/обов`язки платника в розрізі позбавлення можливості реєструвати податкові накладні по проведеним операціям та подавати звітність з ПДВ. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Київ від 07.05.2020 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою судді Т.О. Гордієнко Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.04.2025 справу було прийнято до свого провадження.
Ухвалою від 12.08.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд замінив відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві його правонаступником – Головним управлінням ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, ідентифікаційний код 44116011).
Ухвала суду від 22.04.2025, якою пропонувалось позивачу надати відповідь на відзив, яка надсилалась на адресу позивача повернулась без вручення адресату з вказівкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Розглянув матеріали справи, дослідив докази, суд встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельний майданчик» 04.10.2016 року зареєстровано як юридична особа.
Відповідно до інформаційних систем контролюючого органу ТОВ «Будівельний майданчик» зареєстровано платником ПДВ - 01.11.2016.
Ухвалою від 22.02.18 Слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/1110/18, накладено у кримінальному провадженні № 42018081280000018 арешт на активи суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (код ЄДРПОУ 39292197) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, ТОВ "Будівельний Майданчик"(код ЄДРПОУ 40871485).
25 квітня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача. 
Як вбачається з Рішення «Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість» №13017/26-15-12-02-21 від 25.04.2019 ТОВ «Будівельний майданчик» анульоване відповідне свідоцтво на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПКУ, а саме платником подано/не подано податкові декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців (з 01.04.2018 по 31.03.2019) з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Порядок та підстави анулювання реєстрації свідоцтва платника податку на додану вартість, зокрема регулюються статтею 184 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ).
Відповідно до пункту 184.1.статті 184 ПКУ Реєстрація свідоцтва платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:
г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту;
Відповідно до пункту 184.5. статті 184 ПКУ з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5.5 глави 5 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість» Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів відомостей). Таким документом зокрема є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках га колонках податкової декларації (податкового розрахунку);
Довідка №4046/26-15-12-02-13 від 23.04.2019, свідчить, що платник ПДВ ТОВ «Будівельний майданчик» за період квітень-червень2018 подавав декларації з податку на додану вартість, серпень 2018-березень 2019, в яких не зазначено обсяги придбання та обсяги постачання, не подавав декларації з ПДВ за липень 2018 .
Згідно з пунктом 5.6 глави 5 Положення за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ. Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу. 
Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6- РЖ. Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.
Відповідно до пункту 5.10 Положення Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду. Рішення про анулювання реєстрації -латника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.
Матеріали справи свідчать, що платником надавались декларації з ПДВ за звітні періоди квітень-червень 2018, серпень2018-березень 2019, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2018 року.
Таким чином, подані позивачем декларації з податку на додану вартість свідчать, що позивачем протягом 12 місяців не здійснювалась господарська діяльність.
Позивач зазначив, що причиною подання нульових декларацій та неподання декларацій стала те, що Ухвалою від 22.02.18 Слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/1110/18, накладено у кримінальному провадженні № 42018081280000018 арешт на активи суми ліміту ПДВ позивача в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України.
Відповідач у позові зазначив, що станом на момент звернення Позивача з вказаним позовом та станом на момент подання відзиву по даній справі, ухвала від 22.02.2018 слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Купавської Н.М. по справі 320/1110/18, якою накладено арешт на суми ліміту ПДВ, на які платник має право реєструвати податкові накладні/розрахунки коригування - не скасована, та як вбачається з відкритих джерел, а саме з Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційна скарга на вказане рішення суду не подавалася, а отже можна прийти висновку, що платник погоджується з її законністю, що в свою чергу є правомірним арештом вищезгаданих лімітів сум у СЕА ПДВ, що тягне за собою відповідні правові наслідки. 
Суд зауважує, що відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.
Конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Відповідно до матеріалів справи у вказаний період позивач був позбавлений можливості вплинути на податкові показники на своєму рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на формування своїх подальших податкових зобов`язань/податкового кредиту через накладення арешту. Зокрема, товариство не мало змоги здійснювати господарську діяльність шляхом реєстрації податкових накладних в ЄРПН, через позбавлення прав на розпорядження та користування лімітом ПДВ у зв`язку з накладенням арешту.
Практика Верховного Суду (постанова ВС від 30.11.2022 по справі № 380/8687/20, від 19.10.2022 по справі № 380/8769/20) свідчить, що тотожні позови були задоволені судами за умови, якщо позивач вживав активні дії щодо скасування накладеного арешту.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач вживав процесуальні заходи з метою скасування ухвали слідчого судді від 22.02.18 Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/1110/18, шляхом оскарження її в апеляційному порядку або звертався до районного суду з клопотаннями про скасування такого арешту.
Отже доводи позивача, щодо арешту активів, як підставу для скасування спірного рішення суд відхиляє, оскільки позивачем не вживались будь-які активні дії щодо скасування накладено арешта судом. 
Відповідач, коли приймав спірне рішення виходив з того, що позивач за спірний період в деклараціях з ПДВ відобразив відсутність обсягів постачання та придбання з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, тому прийняв правомірне рішення про анулювання реєстрації ТОВ «Будівельний майданчик», як платника ПДВ і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Позовна вимога в частині зобов`язання Державну податкову службу України поновити Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНИЙ МАЙДАНЧИК» в Реєстрі платників податку на додану вартість як платника податку на додану вартість з 25.04.19 є похідною від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, тому вона теж задоволенню не підлягає.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач не довів суду належними та допустимими доказами, що спірне рішення є протиправним, тому позов задоволенню не підлягає.
Судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко