Копія
154/1372/26 
2/154/1100/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року      м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі: 
головуючого – судді Каліщука А.А. 
за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів, 
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно з рішення Володимир-Волиського міського суду Волинської області від 23.09.2021 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 29.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. 
На час подачі позову у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 625392 гривні.
Оскільки відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, тому на підставі ст. 196 СК України має сплатити пеню за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до розрахунку заборгованість по пені за період з 01.11.2025 по 24.03.2026 становить 16798,89 гривень.
Позивач просить стягнути із відповідача 16798,89 грн пені за прострочення сплати аліментів. 
В судове засідання позивач не з`явилась, однак подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у її відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутності відповідача та представника.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Володимир-Волиського міського суду Волинської області від 23.09.2021 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 29.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття. 
Із довідки Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 24.03.2026 встановлено, що станом на 24.03.2026 сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 25392 гривні.
Згідно з ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Суд, вирішуючи спірні правовідносини, застосовує роз`яснення Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 22 цієї постанови роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Обов`язок, щодо спростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладено на відповідача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (справа № 372/264/15-ц).
Доказів існування поважних причин несплати аліментів відповідачем суду не надані. Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача, тому позивач має право на стягнення неустойки.
Згідно з приписами ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладених в постановах Верховного Суду.
Позивачем здійснено розрахунок пені, у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При здійсненні розрахунку позивач врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року справа №572/1762/15-ц. 
Так, Верховний Суд у своїй постанові від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованістю по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Згідно з формули обрахування пені, визначеній у постанові Верховного суду від 25 квітня 2018 року справа №572/1762/15-ц, вказано наступне:
правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18 зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) зі сплати аліментів за період з 01.11.2025 по 24.03.2026 становить 16798,89 гривні (6244,07+5509,75+3451,89+1593,18), що відповідає порядку обчислення розміру пені викладених у вищенаведених постановах Верховного Суду ( 6244,07 грн = 5477,25 (листопад 2025)х1%х114 дні; 5509,75 грн = 6638,25 (грудень 2025)х1%х83 дні; 3451,89 грн = 6638,25 (січень 2026 року)х1%х52 дні; 1593,18 грн = 6638,25 (лютий 2026 року)х1%х24 дні) .
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Однак відповідач не надав суду доказів, які б спростували доводи позивача про наявність підстав для стягнення пені, її розміру, а також доказів на підтвердження оплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 
Проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.
Оскільки позов задоволено повністю і позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову, а тому з відповідача підлягає стягненню в користь держави 1331,20 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 196 Сімейного Кодексу України, суд, 
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16544,97 гривень пені за прострочення сплати аліментів, які стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1331,20 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає у АДРЕСА_2 .

Головуючий:/підпис/
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя          А.А. Каліщук