Справа № 445/1191/26 
провадження № 2/445/1434/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М. 
секретаря судового засідання Кшемінської О.Я. 

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову вказав що ОСОБА_5 доводилася йому дружиною, у зв`язку з її смертю відкрилася спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Даний будинок його дружина прийняла у спадщину після смерті своєї тітки - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за правом представлення, оскільки рідна сестра ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка доводилася матір`ю його дружини, померла раніше, заповіту ОСОБА_6 не склала, дітей і чоловіка у неї не було. Позивач вказує, що спадщину після смерті дружини прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею на момент відкриття спадщини. Відповідачі по справі є їх спільними дітьми, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями за законом першої черги, однак на свої частки в спадковому майні вони не претендують, спадщини не приймали. 17.06.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, зокрема на спірний будинок, однак у видачі свідоцтва на спірне майно нотарусом йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на вказане майно. Враховуючи зазначені обставини, він звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх спадкових прав.
Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити такі.
Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги визнали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Встановивши обставини справи, оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 08.11.2019 року перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що відповідачі по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.
Згідно заяви про прийняття спадщини за законом, ОСОБА_1 звернувся з такою після смерті дружини - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного нотаріуса Золочівського районногом нотаріального округу Львівської області 17.06.2024 року.
Окрім того, як вбачається з довідки №9 від 25.03.2025 року, виданої ОСББ "Самарянка", лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За даними з ДРАЦС про державну реєстрацію народження, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , були ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
За наявними в матеріалах справи архівними довідками №Ш-159 від 20.08.2024 року та №Ш-220 від 13.11.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_7 доводилася рідною сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 доводилася тіткою ОСОБА_5 .
Як встановлено судом з витягу з ДРАЦС щодо актового запису про смерть №00049974065 від 11.03.2025 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно витягу із спадкового реєстру №80412977 від 11.03.2025 року, інформація в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_6 , відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини.
З довідки №637 від 29.11.2024 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла її племінниця ОСОБА_5 , яка в шестимісячний строк прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майно. Окрім того, на день смерті ОСОБА_6 разом з нею проживала ОСОБА_5 . Заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався.
Згідно довідки №644 від 04.12.2024 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, ОСОБА_6 належав житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами по АДРЕСА_1 . 
Як встановлено з довідки №38 від 16.01.2025 року, виданої КП ЛОР "Золочівське МБТІ, зазначений житловий будинок станом на 01.01.2013 року на правах власності не зареєстрований. 
Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 38,8 кв.м., побудований в 1939 році. 
Із копії спаадкової справи зареєстрованої в спадковом реєстрі 17.06.2024 за № 72585847, судом встановлено, що окрім позивача - ОСОБА_1 , ніхто із можливих спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не звертався. 
Постановою №50/02-31 від 11.03.2025 року, приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Романюк І.О. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на дане майно.
Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Спірний будинок збудований в 1939 році та за даними погосподарської книги належав ОСОБА_6 , проте остання за життя не зареєструвала право власності на даний будинок, відповідно до вищенаведеної норми закону. Відтак, вказане майно входило до складу спадкового майна ОСОБА_6 , яке фактично прийняла у спадщину, як спадкоємець за законом за правом представлення, її племінниця ОСОБА_5 , в порядку передбаченому статтями 548, 549 ЦК УРСР, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
ОСОБА_5 , прийнявши спадщину після смерті тітки - ОСОБА_6 , за життя своїх спадкових прав у встановленому заоном порядку не зареєструвала. Однак, відсутність у неї свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її спадкоємців права на спадщину та не свідчить про те, що спадкодавець не прийняв спадщину. 
Відповідно до правової позиції ВС, викладеної в постанові №289/1818/16 від 30.10.2019 року, якщо спадкоємець прийняв спадщину , але не встиг оформити свої права, право на спадщину входить до складу його власної спадщини і переходить до його спадкоємців.
Про факт завершення будівництва свідчить чинний технічний паспорт на спірний житловий будинок.
Вказане дає підстави суду дійти висновку, що даний будинок входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , однак відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок, позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.
За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.
Згідно ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.
Відповідно до ст.1217,1218 ЦК України,спадкування здійснюється за заповітом або зазаконом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цьогоКодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 3ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Згідно із правовою позицією ВС, викладеної в постанові № 227/3750/19 від 22.09.2021, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.
Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши такі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, який прийняв спадщину, має право на спадкування спірного житлового будинку з господарськими будівлями, як спадкоємець за законом після смерті дружини, який остання прийняла у спадщину, однак такий не був зареєстрований на правах власності за нею на момент смерті, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку, спірний будинок входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , неприйняття іншими спадкоємцями першої черги за законом спадщини, та наявність їх заяв про визнання позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить закону, відтак позов є підставний та підлягає задоволенню.
Враховуючи клопотання позивачки, витрати по сплаті судового збору слід залишити за останнім.
Керуючись ст.4,5,12,76-83,89,258,259,263-265,268,272,273,288,289 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1268, 1272, 1296ЦК України, суд
у х в а л и в :
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 24.06.2026

  Суддя 	  О. М. Кіпчарський