Справа215/5011/23 
1-кп/215/289/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року   Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
Учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 
потерпілої ОСОБА_4 
представника потерпілої, адвоката ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
захисника, адвоката ОСОБА_7 
представника цивільного відповідача ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Кривому Розі кримінальне провадження № 12023040000000379 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.04.2023 р. за обвинуваченням 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новогард-Волинський, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців не має, військовослужбовця за контрактом, такого що проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 на посаді начальника медичної служби, має спеціальне військове звання «майор медичної служби», раніше не судимого, проживаючого за зареєстрованою адресою АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року приблизно о 08 годині 11 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер  НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить на праві власності останньому, рухався в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Олексія Солом`яного, яка проходить у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та має по одній смузі для руху в кожному напрямки, за напрямком руху з боку вул. Сергія Колачевського у напрямку вул. Обсерваторна у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Проїзна частина вул. Олексія Солом`яного має по одній смузі для руху в кожному напрямку та має дорожню розмітку, згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України.
У вказаний час, тобто 28 квітня 2023 року приблизно о 08 годині 11 хвилини, поблизу електроопори № 207/117 по вул. Олексія Солом`яного у м. Кривий Ріг, ОСОБА_10 , 1940 року народження, перетинала проїзну частину дороги разом із собакою.
У ході руху водій ОСОБА_11 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, наближаючись до електроопори № 207\117 вул. Олексія Солом`яного у м. Кривий Ріг, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_10 , яка у невстановленому для переходу місці, разом із собакою, перетинала проїзну частину дороги справа на ліво відносно руху керованого ОСОБА_12 автомобіля, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу щоб надати дорогу пішоходу. В результаті чого в районі електроопори № 207\117 по вул. Олексія Солом`яного у м. Кривий Ріг здійснив наїзд передньою частиною автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_10 .
Своїми діями ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.(б), 10.1., 12.3., 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено: 
п.1.3.:«Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п.1.5.:«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.3.:«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»;
п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п.12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; 
п. 12.9.: «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_10 , 1940 р.н., спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми голови, тулуба, закрита внутрішньочерепна травма - забійна рана лобної ділянки ліворуч, крововилив у м`які тканини голови, крововилив під оболонки та речовину мозку. Тупа травма тулуба: перелом ребер по декільком анатомічним лініям; з ушкодженням кістковими уламками пристінкової плеври, міжреберних артерій, легеневої плеври та паренхіми крововиливи на розриві лівої легені,двобічний гемоторакс, перелом грудини; розрив селезінки, гемоперитонеум; перелом 10-го грудного хребця, кісток тазу. Крововиливи та надриви підвішуючого апарату внутрішніх органів. Садна обличчя, правої кисті, лівого ліктьового суглобу, рана лівого плеча, рана правої гомілки, синці лівого плеча та лівого передпліччя.
Ушкодження, які отриманні ОСОБА_10 у сукупності носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08 годині 11 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме на проїзній частині дороги по вул. Олексія Солом`яного у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.
1.Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе не визнав, вказує, що зранку 28.04.2023 р., керуючи власним автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер  НОМЕР_2 , рухався до місця несення служби по вул.Олексія Солом`яного з дозволеною в межах населеного пункту швидкістю. Попереду керованого ним автомобіля справа побачив похилого віку жінку, яка стояла на узбіччі дороги тримаючи за повідок собаку доволі крупної статури. Він чітко бачив, що жінка повернула голову і дивиться на автомобіль, тому не сприйняв вказану дорожню обстановку як небезпеку і продовжив рух. Коли авто наблизилось, собака смикнула жінку і потягнула її на проїзну частину. Він здійснив різке гальмування і маневр відвороту вліво, але навіть при швидкості 48-50 км/год. уникнути зіткнення не вдалося, тому він контактував передньою частиною автомобіля з жінкою. Саме зіткнення відбулося на зустрічній смузі для руху, де він і намагався надати першу допомогу потерпілій. Відразу за ним рухався інший автомобіль, водій якого підійшов і сказав що достеменно бачив обставини зіткнення.
Винуватим себе не визнає, оскільки не мав технічної можливості запобігти зіткненню.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вранці 28.04.2023 р. їй зателефонувала сусідка і сказала, що її матір ОСОБА_10 , яка пішла гуляти з собакою, збив автомобіль. Коли вони з сином прибігли на місце ДТП матір лежала під «лівим» бордюром на зустрічній смузі, без ознак життя. Гальмівного шляху на проїзній частині майже не було, видимість була нормальна, та ніщо не перешкоджало водію побачити матір і вчасно зреагувати. Собака з якою гуляла матір пропала, була середньої статури, вагою близько 20 кг. слухняною, мати водила її на повідку, та проїзну частину переходила не часто. Вад зору, слуху, травм рухомого апарату матір не мала.
Свідок ОСОБА_13 , водій автомобіля «Hundai Santa-Fe» пояснив, що він рухався безпосередньо за автомобілем «Renault Megane», та бачив обставини ДТП, момент наїзду на потерпілу, та його пояснення уточнювалися на місці ході слідчого експерименту.
2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.
Протокол огляду місця події від 28.04.2023 р. а.с.12-24 т.2 по якому ширина проїзної частини вул.Олексія Солом`яного в місці ДТП в обох напрямках становить 10,7 м. Ділянка дороги, горизонтальна, суха, пряма, світлий час доби. Автомобіль «Renault Megane» розташований на зустрічній смузі руху на відстані 2,2 м. від лівого краю проїзної частини, труп потерпілої на відстані 1,62 м. від лівого краю. На автомобілі маються пошкодження у вигляді деформації капоту, переднього бамперу, розбитого вітрового скла.
Протокол огляду трупа з тілесними ушкодженнями на місці зіткнення 28.04.2023 р. а.с.25-26 т.2.
Висновки судових експертиз технічного стану автомобіля а.с.40-43, 48-52 т.2, за якими системи рульового керування і гальмування автомобіля «Renault Megane» знаходились у справному стані.
Висновок автотехнічної експертизи від 274.07.2023 р. а.с.64-66 т.2 в ході проведення якої встановлено орієнтовне місце наїзду на відстані 4,47 м. від лівого краю проїзної частини.
Протокол слідчого експерименту від 26.06.2023 р. з ОСОБА_6 а.с.92-98 т.2.
Протокол слідчого експерименту від 12.06.2023 р. зі свідком ОСОБА_13 а.с.104-109 т.2.
Протокол слідчого експерименту від 27.06.2023 р. зі статистом для встановлення видимості пішохода а.с.110-114 т.2.
Висновок автотехнічної експертизи від 24.07.2023 р. а.с.146-150 т.2, з встановленням невідповідності п.п.10.1, 12.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_6 .
Висновок автотехнічної експертизи від 18.08.2023 р. а.с.156-158 т.2. за яким встановлено прямий причинний зв`язок між порушенням п.п.12.3 ПДР України в діях водія ОСОБА_6 і наслідками в вигляді наїзду.
Висновком судово-медичної експертизи про причини смерті потерпілої ОСОБА_10 , 1940 р.народження а.с.136-139 т.2.
Пояснення потерпілої ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_13 .

3. Докази, на які посилається сторона захисту.
Сторона захисту просить виправдати ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений не мав технічної можливості запобігти зіткненню, що. підтверджується новими доказами наданими самостійно стороною захисту, зокрема висновком Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 31.10.2025 р. а.с.163-166 т.3. Так згідно вказаного висновку при заданих захистом вихідних даних в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України, однак вказана невідповідність не знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП, що розглядається.
Після закінчення судового розгляду стороною захисту поджано клопотання про повернення на стадію судового розгляду для вирішення питання призначення повторної судово авто технічної експертизи, для усунення протиріч між експертизами а.с.236-241 т.4.

4.Висновки суду.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст.ст.17, 373 ч.1 п.3, ч.3 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачені ст. 62 Конституції України.
Частина друга статті 286 КК України, інкримінована ОСОБА_6 передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за умов: 
1.Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом;
2. Наявності причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху, та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя потерпілої, в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтверджує, що керував власним автомобілем «Renault Megane» реєстраційний номер  НОМЕР_2 , 28.04.2023 р. зранку о 08.11 год. по вул.Олексія Солом`яного, та здійснив наїзд на потерпілу, яка пересікала проїзну частину справа-наліво по ходу руху автомобіля.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України підтверджується поясненнями свідка  ОСОБА_13 , водія автомобіля «Hundai Santa-Fe» який рухався безпосередньо за автомобілем «Renault Megane», та перед зіткненням на відстані близько 100 метрів бачив потерпілу, яка стояла на узбіччі з собакою. Швидкість руху автомобілів була близько 50-60 км.год. Потерпіла стала перебігати дорогу, саме потерпіла побігла вперед, а пес рухався за нею, коли до його автомобіля було близько 70 метрів, а до автомобіля обвинуваченого приблизно 30 метрів. - ОСОБА_6 який рухався ближче до осьової лінії, здійснив гальмування (він побачив як загорілися задні фонарі) і різкий відворот вліво, але уникнути зіткнення при виїзді на зустрічну смугу не вдалося. Він чітко бачив, що потерпіла, коли стояла на узбіччі, бачила автомобілі, вагалася, робила рухи і все ж вирішила побігти, перетнувши смугу руху автомобіля обвинуваченого. Саме з за відвороту вліво, приблизно на середині зустрічної смуги руху, відбувся наїзд на жінку.
Протоколом огляду місця події і транспортного засобу від 28.04.2023 р. а.с.12-24 т.2 по якому ширина проїзної частини вул.Олексія Солом`яного в місці ДТП в обох напрямках становить 10,7 м. Ділянка дороги, горизонтальна, суха, пряма, світлий час доби. Автомобіль «Renault Megane» розташований на зустрічній смузі руху яка має ширину 5,2 м. під кутом на відстані 2,2 -2,7 м. від лівого краю проїзної частини. На відстані 4,47 м. від лівого краю проїзної частини позаду автомобіля розпочинається слід потертості низу взуття який має 0,75 м. в довжину (№2 на схемі). Мається другий слід потертості низу взуття (№4) який має довжину 1,2 метра та розташований на відстані 3,8 м. від правого краю проїзної частини попереду автомобіля. Труп потерпілої лежить на відстані 1,62 м. від лівого краю проїзної частини. На автомобілі маються пошкодження у вигляді деформації капоту, переднього бамперу, розбитого вітрового скла. На місці наїзду близько в 11-12 метрах від передньої частини автомобіля по ходу його руху, та на відстані 6-6,7 м. за трупом потерпілої виявлено два черевики, крім того виявлено шкарпетку, фрагмент рамки реєстраційного номеру та грунт з відбитком протектору.
Слідів гальмування автомобіля ОСОБА_6 при огляді місця події не виявлено.
Протоколом слідчого експерименту від 12.06.2023 р. зі свідком ОСОБА_13 а.с.104-109 т.2 в ході якого свідок вказав як рухались автомобілі (60 км.год.), місце виходу потерпілої на проїзну частину (17,5 м. перед електроопорою в повздовжньому орієнтирі), місце зіткнення (5,1 м. від лівого краю проїзної частини, та 11,7 м. перед електроопори), описавши рух потерпілої по діагоналі в сторону віддалення від автомобіля. За допомогою статиста, та свідка встановлено, що потерпіла пройшла відстань 9 метрів про проїзній частині за 5,3 сек.
Протоколом слідчого експерименту від 26.06.2023 р. зі свідком ОСОБА_6 а.с.92-98 т.2. за яким ОСОБА_6 уточнив на місці вказавши що його автомобіль «Renault Megane» рухався на відстані 1,6 м. від правого краю дороги, вказав, що місце виходу потерпілої на проїзну частину знаходиться на відстані 21,1 м. перед електроопорою, швидкість руху статистичного автомобіля 50 км.год., описав рух потерпілої, яка пересікала проїзну частину перпендикулярно, шлях в 2,5 метра до місця зіткнення здолала за 1,34 сек. при трьох спробах. Також ОСОБА_6 уточнив, що гальмування здійснив одночасно з маневром відвороту вліво, фактично саме гальмування відбулося вже в момент зіткнення.
Висновками судових експертиз технічного стану автомобіля а.с.40-43, 48-52 т.2, за якими системи рульового керування і гальмування автомобіля «Renault Megane» знаходились у справному стані в момент зіткнення.
Висновком автотехнічної експертизи від 27.07.2023 р. а.с.64-66 т.2 в ході проведення якої експерту надані вихідні дані з протоколу огляду місця події, та поставлено питання встановлення місця наїзду на потерпілу. Експертом надано висновок, що встановити місце наїзду на потерпілу з достатньою точністю не є можливим. Ймовірно місце наїзду розташоване на початку першого сліду потертості взуття, яке розташоване на відстані 4,47 м. від лівого краю проїзної частини, та не ближче ніж 9,1 м. перед електроопорою.
Протоколом слідчого експерименту від 27.06.2023 р. зі статистом для встановлення видимості пішохода а.с.110-114 т.2, встановлено що видимість пішохода що стоїть на узбіччі складає 131,2 м., з відстані 65 м. водій розпізнає пішохода як «особу похилого віку».
Висновком автотехнічної експертизи від 24.07.2023 р. а.с.146-150 т.2., за яким експерту надані вихідні дані слідчим з протоколу огляду місця події, технічної справності автомобіля, дані видимості пішохода в 131,2 і 65.м. зі швидкістю руху 50 км.год. і моментом виявлення небезпеки для руху з моменту виявлення пішохода похилого віку на узбіччі (п.1.7 ПДД). Також дані з пояснень свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_6 уточнених на слідчих експериментах. Встановлено, що при швидкості 50 км.год. зупиночний шлях автомобіля під керуванням ОСОБА_6 становить 26,8 м., при швидкості 60 км.год. - 35,6 м. Відповідно цей шлях менший від відстані виявлення пішохода в 65 м., тому обвинувачений мав технічну можливість уникнути зіткнення за умови дотримання п.п.10.1, 12.3 ПДР України. Якщо брати до уваги пояснення свідка ОСОБА_13 , і самого ОСОБА_6 , то водію ОСОБА_6 потрібно було рухатись зі швидкістю до 50 км.год. яка дозволена в населеному пункті, а з моменту виявлення пішохода похилого віку вжити заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки автомобіля. Перед зміною напрямку руху водій повинен був переконатись в безпечності цього маневру. ОСОБА_6 несвоєчасно здійснив заходи гальмування, та рухаючись прямо мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, при заданих швидкостях як 50 так і 60 км.год., але здійснив не обґрунтований маневр зміни напрямку руху, тому його дії не відповідають вимогам п.10.1, 12.3. ПДД, а порушення вимог п.12.3 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з наслідками наїзду
Висновком автотехнічної експертизи від 18.08.2023 р. а.с.156-158 т.2., того ж експерта ОСОБА_14 якому надані вихідні дані слідчим з протоколу огляду місця події, дані видимості пішохода в 131,2 і 65.м., вихідні дані надані свідком ОСОБА_13 зі швидкістю руху 60 км.год.і моментом виявлення небезпеки для руху з моменту коли пішохід розпочинає свій рух на проїзній частині, місця наїзду, траєкторії руху пішохода яка подолала 9 метрів за 5,3 сек.
Встановлено що автомобіль ОСОБА_6 перебував від місця наїзду на потерпілу в момент виникнення небезпеки - виходу потерпілої на проїзну частину на відстані 88,3 м. Зупиночний шлях автомобіля про своєчасному гальмуванні становить 38,9 м. Тобто водій ОСОБА_6 при своєчасному гальмуванні, рухаючись з заданою швидкістю при своєчасному екстреному гальмуванні, та рухаючись прямо, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. Тому дії водія ОСОБА_6 не відповідають вимогам п.10,1, 12.3 ПДР України, не виконання п.12.3 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з наслідками зіткнення, а застосований водієм маневр зміни напрямку руху є технічно не обґрунтованим.
Протокол огляду трупа з тілесними ушкодженнями на місці зіткнення 28.04.2023 р. а.с.25-26 т.2.
Висновком судово-медичної експертизи про причини смерті потерпілої ОСОБА_10 , 1940 р.народження а.с.136-139 т.2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08.11 год від сполученої травми голови, тулуба, закритої внутрішньочерепної травми, забійної рани лобної ділянки ліворуч, крововиливів у м`які тканини голови, під оболонки та речовину мозку, тупої травми тулубу та внутрішніх органів.
Згідно п.п.10.1., 12.3. Правил дорожнього руху України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Дослідженими доказами судом встановлено, що водій ОСОБА_6 при своєчасному виявленні пішохода, яка розпочала свій рух на проїзній частині, та рухаючись з заданою швидкістю (50-60 км.год), мав можливість екстреним гальмуванням уникнути наїзду на пішохода, за умови якщо б він не змінював напрямок свого руху, то міг зупинити керований автомобіль.
Суд критично ставиться до висновку Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України від 31.10.2025 р. а.с.163-166 т.3. Так згідно вказаного висновку при заданих захистом вихідних даних в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України, однак вказана невідповідність не знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП, що розглядається.
Але, по перше: вказаний експертний висновок є одним із доказів в сукупності досліджених судом доказів, а по друге: як встановлено судом, вказаний висновок суперечить іншим доказам дослідженим судом у вказаному кримінальному провадженні. 
Так, експертом ОСОБА_15 в вихідних даних дослідницької частини взяті до уваги пояснення ОСОБА_6 , уточнені ним при слідчому експерименті за якими: автомобіль «Renault Megane» рухався на відстані 1,6 м. від правого краю дороги, місце виходу потерпілої на проїзну частину знаходиться на відстані 21,1 м. перед електроопорою, швидкість руху автомобіля 50 км.год., рух потерпілої, яка пересікала проїзну частину та шлях в 2,5 метра до місця зіткнення здолала за 1,34 сек.
При вказаних вихідних даних експертом встановлено, що в момент виникнення небезпеки для руху, автомобіль ОСОБА_6 знаходився від місця зіткнення на відстані 18,6 м., але зупиночний шлях автомобіля становить 25,7 м., тому водій не міг уникнути зіткнення своєчасним гальмуванням.
Однак зазначені вихідні дані, це лише пояснення ОСОБА_6 , в розпорядженні експерта були і пояснення свідка ОСОБА_13 зі слідчим експериментом, висновки двух судово-автотехнічних експертиз, дані огляду місця події сеед яких взагалі відсутні сліди гальмування автомобіля, однак ці пояснення та висновки не були взяті до уваги.
Крім того, місце наїзду на пішохода з пояснень ОСОБА_6 (2,5 м. від правого краю проїзної частини) суперечить як об`єктивним даним з місця події (4,47 м. від лівого краю проїзної частини), при загальній ширині 10,7 м., так і поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні, якими він підтверджував виїзд на зустрічну смугу руху з маневром відвороту вліво, де він і контактував з потерпілою.
Поклавши не існуючі вихідні дані в основу висновку, експерт, проводячи дослідження, виходячи тільки з пояснень обвинуваченого без оцінки інших доказів, визначив, що ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити автомобіль.
Тому у вказаному випадку, на думку суду, відсутні будь які причини які б при належній увазі, швидкості руху транспортних засобів, вказаних дорожніх умовах, при завчасному виявленні пішохода на проїзній частині, і завчасному гальмуванні, перешкоджали водієві Тертусу виконати п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.
Зазначеним підтверджується порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 як особою, яка керувала транспортним засобом, тому в задоволенні клопотання сторони захисту про призначення повторної авто технічної експертизи було відмовлено під час судового розгляду ухвалою суду від 29.01.2025 р. а.с.14-17т.3.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Оцінюючи докази, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Крім того, відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що висновками експертиз, протоколами слідчих дій, поясненнями потерпілої, свідка обвинувачення, судом встановлено, що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в кримінальному правопорушенні за ст.286 ч.2 КК України за ознаками - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 та Моторне (транспортне) бюро України (МТСБУ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з МТСБУ витрати на поховання в сумі 80400 грн., а також моральну шкоду в розмірі 80400 грн., а всього 160800 грн.
З ОСОБА_6 просить стягнути 33600 грн. матеріальної шкоди, та 919600 грн. моральної шкоди загибеллю матері, а також 40000 грн. витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування вказує, що на поховання нею витрачено загалом 114000 грн. в тому числі 44000 грн. - організація поховання і 70000 грн. спорудження надгробного пам`ятника. Моральні страждання загибеллю матері, непоправністю втрати потерпіла оцінює в 1000000 грн. 
Оскільки ОСОБА_6 є учасником бойових дій, 27.09.2023 р. ОСОБА_16 звернулася до МТСБУ, яке відповідно до ст.ст.41, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. (далі Закон №1961), повинно здійснити страхову, регламентну виплату в межах 12 мінімальних заробітних плат моральної шкоди стосовно одного померлого, та до 12 мінімальних заробітних плат витрат на поховання і спорудження надгробного пам`ятника. 
Мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку становила 6700 грн., тому страхові виплати повинні становити 80400 грн. морального відшкодування і 80400 грн. витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, а всього 160800 грн. Страховик не здійснив страхову виплату до теперішнього часу.
Оскільки вона витратила на поховання 114000 грн., то різницю між регламентною виплатою і витратами на поховання в сумі 33600 грн.(114000 - 88400) просить стягнути з ОСОБА_6 на підставі ст.ст.1201, 1168 ЦК України, як і 919600 г. різниці між регламентною виплатою і завданою моральною шкодою (1000000 - 80400).
Потерпіла ОСОБА_4 і її представник, адвокат ОСОБА_5 підтримали цивільний позов в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 позов не визнав, посилається на свою не винуватість в смерті потерпілої.
МТСБУ проти позову заперечувало, представник ОСОБА_17 подав відзив на позов з клопотаннями про розгляд справи в свою відсутність. Вказує, що дійсно ОСОБА_4 27.09.2023 р. звернулася до МТСБУ з заявою про страхове відшкодування, та була зведена страхова справа №92490. Листом від 25.12.2023 р. МБСБУ повідомило потерпілу, що для прийняття рішення по відшкодуванню, потрібен документ, який підтверджує винуватість учасника ДТП, та копії матеріалів справи згідно ст.35 Закону №1961. Дійсно ОСОБА_6 є учасником бойових дій та має право не страхувати свою цивільно-правову відповідальність. Після отримання вказаних матеріалів МТСБУ має намір продовжити розгляд питання виплати, оскільки на час розгляду кримінального провадження розгляд виплати призупинено. Тому ОСОБА_4 звернулася до суду передчасно, крім того надані документи які підтверджують витрати на поховання неякісні, неможливо встановити суми витрат, не зрозуміло на кого було видано чек і хто саме є платником, тобто що ці витрати були понесені саме позивачем.
Правовідносини між сторонами регулюються ст.1201 ЦК України - особа яка завдала шкоди смертю потерпілого зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання, та на спорудження надгробного пам`ятника цій особі.
Згідно ст.ст.1167, 1168 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.  Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону №1961 - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
Згідно ст.27 п.п.27.3., 27.4 Закону №1961 Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Судом встановлена незаконність дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_4 заподіяні значні, невідворотні моральні страждання смертю матері ОСОБА_10 а.с.41 т.1, що загальновідомо вимагало від потерпілої додаткових зусиль для організації свого життя, та спричиняло моральні страждання. 
Виходячи з наслідків що наступили, суд вважає обґрунтованим стягнення моральної шкоди загалом в розмірі 1000000 (один міліон) грн. на користь потерпілої.
З МТСБУ в порядку ст.27 п.27.3 Закону слід стягнути 88400 грн. моральної шкоди, що дорівнює 12 мінімальним зарплатам на час страхової події, та з ОСОБА_6 990600 грн. моральної шкоди, оскільки винуватість ОСОБА_6 в заподіяння смерті встановлена вироком суду, а виплата страхового відшкодування зупинена саме з за відсутності вироку суду.
Підтверджуються наданими потерпілою товарними чеками витрати ОСОБА_4 на поховання в сумі 44000 грн., та спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 70000 грн. а.с.43 т.1, а всього на 114000 грн.
З МТСБУ в порядку ст.27 п.27.4 Закону з вказаної суми слід стягнути 88400 грн. необхідних витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, що дорівнює 12 мінімальним зарплатам на час страхової події, та з ОСОБА_6 33600 грн., як різницю між фактичними витратами потерпілою і регламентними виплатами МТСБУ, задовольнивши позов потерпілої в повному обсязі.
В частині виплат на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн., потерпілій слід відмовити.
Відповідно до припису ст.128 ч.5 КПК України, суд застосовує норми ЦПК України при вирішення цивільного позову.
Згідно ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо)  Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При відсутності квитанції, належних фінансових документів, які підтверджують виплати на професійну правничу допомогу, заяву потерпілої слід залишити без розгляду.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем роботи, та проживання характеризується виключно позитивно, має статус «Учасника бойових дій», неодноразово нагороджений грамотами, має спеціальне звання «майор медичної служби» а.с.76-77,86-89 т.2, враховує суд думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні для обвинуваченого. 
З урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, при відсутності обтяжуючих обставин; суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Суд не застосовує позбавлення спеціального військового звання «майор медичної служби» для ОСОБА_6 , оскільки вчинення тяжкого, необережного злочину не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби згідно ст.54 УКК України.
Питання речових доказів, судових витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, вирішити відповідно до норм КПК України.
Керуючись ст.ст.128, 373-376 КПК України, суд,  

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України - п`ять років позбалення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
Строк відбуття покарання обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.
Речові докази: 
Зняти арешт з автомобіля «Renault Megane Scenic» реєстраційний номер  НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, по вул.Танкістів 2-а в м.Кривий Ріг, та вказаний автомобіль повернути в розпорядження власника ОСОБА_6 .
Позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з Моторно транспортного страхового бюро України (ЄДРПОУ 21647131) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 88400 грн. необхідних витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, 88400 грн. моральної шкоди заподіяної смертю матері ОСОБА_10 , а всього 160800 ( сто шістдесят тисяч вісімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 33600 грн. необхідних витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, 919600 грн. моральної шкоди заподіяної смертю матері ОСОБА_10 , а всього 922960 ( дев`ятсот двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн.
Вимогу ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн. залишити без розгляду. 
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за залучення експертів з проведення автотехнічних експертиз, експертиз технічного стану транпортного засобі в сумі 7648,00 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. 
СУДДЯ: