Справа № 533/24/26
Провадження № 2/533/144/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді - Козир В.П.,
за участю:
секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

05 січня 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором від 26.09.2017 № Z70.459.70274 у розмірі 77191,90 гривень, що складається зі:
- заборгованості за основною сумою боргу - 31425,08 гривень;
- заборгованості за відсотками - 13673,00 гривень;
- заборгованість за комісіями - 32093,82 гривень.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та, у випадку неявки в судове засідання відповідача, - ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 22 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 березня 2026 року (а.с. 41-42, 43).

Цією ж ухвалою суду запропоновано позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» протягом 20 днів з дня отримання ухвали надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема: 1) додаткову виписку по особовому/поточному рахунку відповідача період з 26.09.2017 по 30.10.2017; 2) детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором зі зазначенням розміру процентної ставки процентів та комісії, періоду нарахування процентів та комісії, суми заборгованості за кожним періодом тощо. Копію виписки та розрахунку заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення - надати суду.

12.03.2026 відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Підтвердив, що дійсно отримав кредит та ним скористався, частково виконав кредитні зобов`язання, але йому з наданого позивачем розрахунку незрозуміло, чому саме така сума заборгованості. Тому просив суд витребувати від позивача розрахунок заборгованості та відкласти розгляд справи (а.с. 49).

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 12 березня 2026 року витребувано від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» протягом 20 днів з дня отримання ухвали докази на підтвердження власних позовних вимог: 1) додаткову виписку по особовому/поточному рахунку відповідача період з 26.09.2017 по 30.10.2017; 2) детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором зі зазначенням розміру процентної ставки процентів та комісії, періоду нарахування процентів та комісії, суми заборгованості за кожним періодом тощо (а.с. 53-54).

У судовому засіданні оголошено перерву до 06.05.2026.

03.04.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про долучення доказів (а.с. 60-61): виписки (а.с. 62); довідки-розрахунку заборгованості (а.с. 63). Такі докази долучено позивачем ПОВТОРНО.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 06 травня 2026 року витребувано від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у строк 20 днів з дня отримання ухвали 1) додаткову виписку по особовому/поточному рахунку відповідача за період з 26.09.2017 по 30.10.2017; 2) детальний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором зі зазначенням розміру процентної ставки процентів та комісії, періоду нарахування процентів та комісії, суми заборгованості за кожним періодом тощо. Копію виписки та розрахунку заздалегідь направити відповідачу, а докази направлення - надати суду (а.с.68-70). У судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2026.

20 травня 2026 року від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, у якій позивач просив продовжити строк на виконання вимог ухвали (а.с. 74-75).

04.06.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів (а.с.77-78), до якого позивачем було додано детальний розрахунок заборгованості (а.с.79).

У судове засідання 07.07.2026 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. У клопотанні про долучення доказів просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. 

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві від 12.03.2026 просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 49).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-5)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 вересня 2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір № Z70.459.70274.

02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 12/89, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК`ЄАПБ» прийняло права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 77191,90 грн, з яких:
- 31425,08 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 13673,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- 32093,82 грн - сума заборгованості за комісією.

За ствердженням позивача, всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо АТ «Ідея Банк станом на дату відступлення права вимоги. ТОВ «ФК`ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором.

З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2020 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № Z70.459.70274 від 26.09.2017 у сумі 77191,90 грн, з яких: 31425 грн - заборгованість за основним боргом, 13673,00 грн - заборгованість за відсотками та 32093,82 - заборгованість за комісіями.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 131-2 Конституції України, статті 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625-626, 628, 633-634, 638-639, 641-642, 1048-1049, 1050, 1054, 1056-1, 1082 ЦК України, статті 19, 58, 60, 133, 175, 247 ЦПК України, та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року). 

Позиція відповідача (а.с. 49)

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив отримання кредиту та користування ним. Підтвердив, що частково виконав кредитні зобов`язання. Контррозрахунок заборгованості за кредитним договором не надав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 було підписано заяву № Z70459.70274 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банку» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку, якою відповідач виявив бажання акцептувати Публічну оферту ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку від 26 вересня 2017 року, яка розміщена на сайті банку за електронною адресою www.ideabank.ua на умовах, запропонованих банком (а.с. 7).

Також 26.09.2017 ОСОБА_1 підписав власноруч згоду фізичної особи - суб`єкта кредитної історії та згоду-повідомлення фізичної особи-клієнта банку (а.с. 9- 11).

26 вересня 2017 року ОСОБА_1 підписано також заяву № Z70459.70274 від 26.09.2017 на приєднання до договору добровільного страхування життя № ПБ130800 від 23.05.2014, відповідно до якого: розмір страхового платіжу за договором становить 4612,83 грн (а.с. 11).

26.09.2017 ОСОБА_1 підписав анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи (а.с.8) та заяву-анкету до кредитного договору № Z70459.70274 від 26.09.2017, у якій підтвердив, що заява про розмір щомісячного доходу, підписана ним власноручно і вся вказана у ній інформація є правдивою. Запитувана сума кредиту - 35365,00 грн (а.с. 6) .

26 вересня 2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (за договором - банк) та ОСОБА_1 (за договором - позичальник) було укладено кредитний договір № Z70.459.70274, який було підписано від імені відповідача (позичальника) власноручним підписом (надалі по тексту рішення - кредитний договір) (а.с.14-15).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби у сумі 35365,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний у п. 1.13 договору, надалі по тексту - «БПР» (при видачі кредиту у готівковій формі).

У відповідності до п. 1.3 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,50 % (маржу банку).

Згідно з п. 1.4 кредитного договору станом день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,50 %, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку у розмірі 15,0000 %.

Позичальник стверджує, що розуміє суть і принцип визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування і погоджується на ці ризики (п. 1.8 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.10 кредитного договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні в контакт-центр, шляхом направлення смс-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника з використанням засобів електронного зв`язку шляхам направлення інформації про стан рахунку адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором (далі «Графік щомісячних платежів).

Згідно з п. 1.12 кредитного договору позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручає - дає розпорядження банку: переказати страховику у безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок банку. Позичальник погоджується на страхування своїх, як застрахованої особи, пов`язаних із життям майнових інтересів, що не суперечать чинному законодавству України, згідно з договором страхування, вигодонабувачем за яким виступає банк. Детальна інформація щодо страхування міститься у заяві на страхування, яка додається до даного договору.

Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг "БПР "Стартовий», що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п. 1.13 кредитного договору).

Згідно з п. 2.2 кредитного договору погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості, визначені графіком щомісячних платежів.

Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. Банк може припинити нарахування процентів та/або плати за обслуговування кредитної заборгованості з моменту звернення банку із заявою до: суду із вимогою про дострокове повернення суми кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів або нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно для дострокового погашення за його рахунок суми кредиту, сплати процентів та інших сум належних до сплати за цим договором. У випадку, якщо судом буде ухвалено рішення не на користь банку (у задоволенні позову буде відмовлено повністю або частково) позовну заяву банку залишено без розгляду, банк може відновити нарахування процентів та інших платежів з дати припинення нарахування. Припинення нарахування процентів та інших належних до сплати за цим договором платежів відбувається також після повного повернення кредиту та в інших випадках, передбачених законодавством України. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.5 кредитного договору).

Пунктом 3.3.3 кредитного договору встановлено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу банку зобов`язаний оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

У п. 6.1 кредитного договору зазначені щомісячні внески, наведені в графіку щомісячних платежів за кредитним договором, які сплачуються на транзитний рахунок № НОМЕР_2.

У паспорті споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), підписаному власноруч 26.09.2017 ОСОБА_1 , зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту -35365,00 грн; строк кредитування - 36 місяців, мета отримання кредиту - поточні потреби; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (зарахування кредитних коштів на поточний рахунок споживача, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів); процентна ставка відсотків річних - 15,00 %; тип процентної ставки - змінювана; плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,7500 % щомісячно від початкової суми кредиту; загальні витрати за кредитом - 43913,07 грн; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом- 43913,07 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 104,8000 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 15,0000 %. Дата надання інформації - 26.09.2017, зберігає чинність та є актуальною до 26.09.2017 (а.с. 16).

У додатку до паспорта споживчого кредиту, що є графіком щомісячних платежів за кредитним договором, передбачено: дати платежів; сум погашення тіла, процентів та комісії (а.с. 17).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Z70.459.70274 від 26.09.2017 станом на 02.12.2020 розмір заборгованості становить 77191,90 грн, яка складається зі: заборгованості за основним боргом - 31425,08 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13673,00 гривень та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 32093,82 гривень (а.с. 20).

Факт руху грошових коштів по рахунку відповідача позивач підтвердив випискою АТ «Ідея Банк» за період з 26.09.2017 по 02.04.2018 (а.с. 19). Ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту, ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу та прибутковим позабалансовим ордером позивачем підтверджено факт зарахування суми кредиту у розмірі 35365,00 грн 26.09.2017 на рахунок відповідача.

02.12.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (за договору факторингу - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (за договором факторингу - фактор) укладено договір факторингу № 12/89 (надалі по тексту рішення - договір факторингу) (а.с. 21-22).

За цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає пава вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору факторингу).

Згідно з п. 5.1 договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 8360000,00 грн шляхом перерахування 100 % вказаної суми на рахунки клієнта протягом 2 банківських днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді (на CD/USB у форматі.xls) та засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі, та підписання сторонами реєстру боржників у паперовому вигляді.

У п.3.1 договору факторингу вказана загальна сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги, становить 8560000,00 грн та включає в себе суми фінансування реєстру боржників № 1 та реєстру боржників № 2.

Відповідно до копій платіжних доручень, а саме: від 22.10.2020 № 16632 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало АТ «Ідея Банк» 200000,00 грн оплата гарантійного внеску згідно з договором про участь в торгах № б/в від 21.10.2020 (а.с. 23); від 03 грудня 2020 року № 16730 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало АТ «Ідея Банк» 8360000,00 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу № 12/89 від 02.12.2020 (а.с. 23 на звороті).

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 - реєстру боржників № 2 від 02.12.2020 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z70.549.70274 від 26.09.2017 у загальній сумі 77191,90 грн, з яких: заборгованості за основним боргом - 31425,08 гривень; заборгованості за відсотками - 13673,00 гривень та заборгованість за комісіями - 32093,82 гривень (а.с. 24).

З розрахунку заборгованості (а.с.79), наданого позивачем, на виконання ухвали суду, вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором № Z70.549.70274 від 26.09.2017 станом на 01.12.2020 має заборгованість 77191,90 грн, яка складається зі:
- прострочений борг - 31452,08 грн;
- прострочені проценти та комісія - 13673,00 грн;
- прострочена плата за обслуговування - 32093,82 грн.

Заборгованість нарахована з 26.09.2017 по 01.12.2020.

Також у розрахунку заборгованості відображено, що відповідачем сплачено 11253,62 грн на погашення заборгованості за кредитом, з яких первісний кредитор 3838,92 грн відніс на погашення заборгованості за тілом кредиту, 2451,00 грн - на погашення заборгованості процентів та 4862,70 грн на погашення заборгованості за комісією.

Застосовані судом норми права 

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України - ЦКУ).

Згідно зі ч. 1, 2 статті 207 ЦК України (у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

У статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (610 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2017 між АТ «Ідея банк» (первісний кредитор) та відповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № Z70.459.70274, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит у розмірі 35365,00 грн.

Факт укладення кредитного договору та факт видачі кредиту належним чином підтверджено доказами, що містяться у матеріалах справи. Такий факт визнав й відповідач у письмовій заяві.

Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом, комісію.

Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором.

Факт зарахування грошових коштів на рахунок відповідача позивач підтвердив випискою по банківському рахунку відповідача, ордером-розпорядженням про видачу кредиту, ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу та прибутковим позабалансовим ордером. З виписки з рахунку відповідача, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач отримав кредит, деякий час здійснював погашення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, але у повному обсязі зобов`язання за графіком платежів не виконав та допустив порушення зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії, визначних договором.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також виписка банку згідно з Переліком типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного суду у справі № 200/5647/18 (постанова від 16.09.2020) та у справі № 760/7792/14-ц (постанова від 28.10.2020).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач у повному обсязі кредит не повернув.

Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. 

Відповідач стверджував, що частково погасив заборгованість за кредитом, суму погашення суду не повідомив. Матеріали справи містять підтвердження часткового погашення заборгованості відповідачем первісному кредитору, а саме на суму 11253,63 грн. Вказану суму первісний кредитор зарахував у рахунок погашення тіла, процентів та комісії.

Отже, відповідач умови кредитного договору порушив та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти у повному обсязі не повернув.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на підставі договору факторингу, який відповідачем не оспорювався.

Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача ОСОБА_1 , має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі.

З цих підстав позовні вимоги позивача про стягнення основної суми заборгованості за кредитним договором (тіло кредиту) у розмірі 31425,08 грн суд уважає законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на умовах договору.

Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитом та за комісією суд висновує таке.

Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за процентами у розмірі 13673,00 грн та заборгованість за комісією - 32093,82 грн.

Такі заборгованості нараховані станом на 01.12.2020, що вбачається з детального розрахунку заборгованості (а.с. 79).

Відповідач власний розрахунок заборгованості (контррозрахунок) суду не надав.

У дослідженому судом договорі кредиту було встановлено строк користування кредитом - 36 місяців та відповідна кінцева дата строку повернення кредиту, яка зазначена в графіку щомісячних платежів за кредитним договором - 26.09.2020. Через 36 місяців сума кредиту, отримана відповідачем від первісного кредитора, мала б бути повернута повністю.

У договорі була встановлена процентна ставка за користування кредитом протягом 36 місяців (у разі вчасного повернення суми кредиту) - 15,0000 %, а також процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 3 % річних.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) зробила такий уточнений висновок (п. 141): «у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором».

Крім того ВП ВС у п. 122-128 цієї постанови роз`яснила таке:
«122. Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
123. Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
124. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012 (на неврахування якої судом апеляційної інстанції посилається АТ «МР Банк») суд здійснив відповідне тлумачення умов кредитного договору.
125. Зокрема, суд установив, що кредитним договором були передбачені проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за користування кредитом після настання строку його погашення та сплачується позичальником у розмірі та у строки, передбачені договором. При сплаті процентів за неправомірне користування кредитом проценти за користування кредитом не сплачуються. У випадку порушення позичальником установленого пунктом 2.2 договору строку погашення отриманого кредиту позичальник надалі сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 36 % річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно з пунктами 3.3, 3.4 цього договору (пункти 42, 43 вказаної вище постанови).
126. Здійснивши тлумачення умов кредитного договору, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини другої статті 625 ЦК України (пункт 50 вказаної вище постанови).
127. Тобто у справі № 5017/1987/2012 сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Установивши зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення таких процентів.
128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).».

З доказів, наданих позивачем та досліджених судом, які зазначені вище у розділі «Фактичні обставини…» вбачається, що сума кредиту за договором становить 35365,00 грн; строк правомірного користування кредитом - 36 місяців; договірна дата повернення кредиту - 26.09.2020, процентна ставка за правомірне користування кредитом - 15,0000 % (п. 1.4 кредитного договору); ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 3 % річних (п. 3.3.3 кредитного договору).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що проценти за користування кредитом за ставкою 15 % у відповідності до п. 1.4 кредитного договору нараховувалися до 01.12.2020.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тож, у даній справі сума процентів за правомірне користування кредитом за кредитним договором буде складати - 11869,98 грн (а.с. 79 (на звороті), як про це домовилися сторони, укладаючи договір, тобто за 36 місяців користування кредитом.

Решта сума процентів, пред`явлена до стягнення, - 1803,02 грн (13673,00 - 11869,98 = 1803,02) - проценти, нараховані після спливу строку кредитування, за період прострочення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту.

У постанові ВПВС від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зазначено, що «статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Така ж правова позиція висловлена у постанові ВПВС від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17.

З наданих позивачем розрахунків вбачається, що проценти за період поза межами строку кредитування були нараховані первісним кредитором саме як проценти за "користування кредитом", а не як міра відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України, що унеможливлює тлумачення нарахованих процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України та, як наслідок, унеможливлює задоволення вимог позивача про стягнення процентів, нарахованих поза межами строку кредитування.

Суд уважає, що відсутні підстави для нарахування банком (першим кредитодавцем) процентів за правомірне користування кредитом поза межами строку кредитування, відповідно - відсутні підстави для їх стягнення. Вимог про стягнення процентів за неправомірне користування кредитом, як міри відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України або положеннями договору про відповідальність, позивач не заявляв.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного суду у постанові від 25.07.2023 у справі № 910/19891/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112607550).

Отже, за кредитним договором сума процентів 1803,02 грн (13673,00 - 11869,98 = 1803,02) за період з 27.09.2020 по 01.12.2020 нарахована первісним кредитором та пред`явлена до стягнення позивачем неправомірно. Така сума процентів, нарахована на прострочену заборгованість поза межами строку договору. Крім того за умовами п. 3.3.3 кредитного договору за прострочення зобов`язання кредитодавець (банк) мав право нараховувати 3 % річних від простроченої суми, а не 15 %, як вчинено фактично.

Відповідно, у задоволенні вимог у цій частині суд відмовляє за безпідставністю.

Комісія (плата за обслуговування) також мала нараховуватися до 26.09.2020, як це передбачено графіком щомісячних платежів за кредитним договором. Фактично ж комісія частково нарахована поза межами строку кредитного договору у період після 26.09.2017 по 01.12.2020, що не передбачено було умовами договору. За розрахунком заборгованості сума заборгованості за комісією станом на 26.09.2020 становить 30148,74 грн. Сума комісії 1945,08 грн (32093,82 - 30148,74 = 1945,08) за період з 27.09.2020 по 01.12.2020 нарахована первісним кредитором та пред`явлена до стягнення позивачем неправомірно. 

Підсумовуючи все викладене вище суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 73443,80 грн (31425,08 (тіло) + 11869,98 (проценти за правомірне користування кредитом + 30148,74 (комісія (плата за обслуговування)) та задовольняє позовні вимоги у цій частині. У задоволенні решти позовних вимог на суму 3748,10 грн (1803,02 (%) + 1945,08 (комісія) = 3748,10) суд відмовляє за безпідставністю.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2662,40 грн (а.с. 1, 2).

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (95,14 % від ціни позову), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 2533,00 грн (2662,40 х 95,14 % = 2533,00).

Керуючись статтями 12, 76-83, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 26.09.2017 № Z70.459.70274 у загальному розмірі 73443 гривень 80 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог на суму 3748 гривень 10 копійок - відмовити.

Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 2533 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, місто Київ, 01032; адреса для листування: вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400; ідентифікаційний код юридичної особи: 35625014; адреса електронної пошти: info@eadr.com.ua; 35625014eapab@mail.gov.ua; тел.: 0672167215; IBAN НОМЕР_3 у АТ «Таскомбанк»).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 07 липня 2026 року.

Суддя В.П. Козир