Справа № 686/11753/26 
Провадження № 3/686/2956/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дзюбак О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ,
за ч.2 ст.173-2 ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,,
установив:
ОСОБА_1 , будучи підданою адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, 11 квітня 2026 року близько 20 год. 29 хв., перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, киданні ножа в сторону чоловіка, внаслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю. 
В судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеною про місце та час розгляду справи, не з`явилася. Про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи свідчить довідка з електронної системи документообігу суду від 04.05.2026 про доставку судової повістки-повідомлення у додаток «Viber» одержувачу ОСОБА_1 за номером телефону, який вказаний у протоколі.
Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. 
Частиною 3 статті 268 цього ж Кодексу передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст.173-2 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за цією статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.
У зв`язку із цим, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до диспозиції ч.3 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 ЗУ №2229-VIII).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 ЗУ №2229-VIII).
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом серії ВАД 731533 від 11.04.2026, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , у яких зазначено що ОСОБА_1 11.04.2026 вчинила домашнє насильство відносно нього, ображала і кидала ножем, внаслідок їхня дитина викликала поліцію. 
Повторність вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.01.2026 (справа № 686/319/26), якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за обставин вчинення адміністративного правопорушення 17 грудня 2025 року.
Отже, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 діяла умисно з наміром вплинути на психіку свого чоловіка ОСОБА_2 шляхом висловлювання нецензурною лайкою, кидання ножа в його сторону, образ та це завдало шкоду його психічному здоров`ю.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, а саме – вчинення домашнього насильства, тобто умисних дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року. 
Крім цього, ОСОБА_1 органом, який ініціював процедуру притягнення її до адміністративної відповідальності ставиться у вину те, що вона 11 квітня 2026 року близько 20 год. 29 хв., ., перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, киданні ножа в сторону чоловіка, внаслідок чого була завдана шкода її фізичному і психічному здоров`ю у присутності малолітньої дочки ОСОБА_3 , 21.11.2019. (протокол серії ВАД 731534)
Також, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 11 квітня 2026 року близько 20 год. 29 хв., перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, киданні ножа в сторону чоловіка, внаслідок чого була завдана шкода його психічному здоров`ю у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 14.08.2014 (протокол серії ВАД 731535).
Постановою суду від 08.05.2026 справи № 686/11753/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та справа № 686/11754/26 про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, справа № 686/11756/26 про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП об`єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.
Об`єднаній справі наданий № 686/11753/26 (провадження №3/686/2956/26).
Суд зауважує, що за однією подією адміністративного правопорушення уповноваженими особами батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області було складено три протоколи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і за ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що особою, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у присутності дитини вчинила відносно свого чоловіка домашнє насильство. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містить в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 саме стосовно дитини, як про це зазначено у 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які дії стосовно дитини було ним вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю цієї дитини.
При цьому поліцейська складаючи протоколи відносно ОСОБА_1 , склала їх щодо вчинення одних і тих самих дій відносно її чоловіка ОСОБА_2 у присутності дітей та відобразила одну і ті самі фактичні обставини, з якими пов`язується вчинення адміністративного правопорушення у окремому протоколі відносно кожної дитини, що не свідчить про вчинення нею адміністративного правопорушення відносно дітей, у тому числі двох його епізодів. 
Натомість Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024 було внесено зміни до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Тобто, якщо правопорушення вчинено не відносно неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції немає необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було, у тому числі це не слугує підставою для складання протоколу окремо по кожній дитині, яку працівник поліції уважає потерпілою.
Отже, така безпідставна множинність відображення ознак одного і того самого правопорушення суперечить вимогам законодавства.
Як слідує з матеріалів справи, неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є свідками вчинення домашнього насильства відносно їхнього батька, так як безпосередні дії не були направлені на нього. 
Отже, вчинення домашнього психологічного насильства ОСОБА_1 в присутності дитини не може свідчити про наявність складу ще одного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу указаного адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, притягувалася раніше до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суд не встановив, з метою виховання правопорушниці в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за доцільне та необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у дохід держави.
Керуючись ст.ст. 173-2,249, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
постановив:
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) гривень.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору у дохід держави.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу – 2040 (дві тисячі сорок гривень 00 копійок
- стягувачем штрафу є: УПП Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Коцюбинського, 35/1; 
- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5; 
- боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: Хмельницький, отримувач: ГУК у Хмельницькій обл./Хмельницький район/21081100; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA418999980313070106000022490; код класифікації доходів бюджету 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції, призначення платежу: штраф по справі 686/11753/26.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; пункт 5 призначення платежу: судовий збір по справі 686/11753/26.
Квитанції слід подати у каб. № 4 (2-й поверх), вул. Пилипчука,1, м. Хмельницький. У разі направлення оригіналів квитанцій засобами зв`язку вказувати адресу: 29001, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54 (із обов`язковим зазначенням «направляю квитанції по справі №686/11753/26»).

Суддя Олександр ДЗЮБАК