Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/527/26
Провадження № 2/382/774/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нарольського М. М.,
при секретарі Матвієнко Ю. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 382/527/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача на свою користь: 
- аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред?явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 07 червня 2018 року. Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Син хворіє на алергічну бронхіальну астму, з огляду на стан його здоров`я, потребує не лише базового утримання, а й додаткових фінансових витрат, пов`язаних із лікуванням, реабілітацією, спеціальним доглядом та забезпеченням належних побутовим умов. Відповідач не бере матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, тому я змушенв поставити питання про стягнення аліментів і звернутися до суду. Єдиним дрежелом нашого з дитиною існування є моя заробітня платала, яка є мінімальною, а після відрахування податків її розмір є значно меншим за розмір мінімальної заробітньої плати. Відповідач інших утриманців не має, є працездатною особою, працює офіційно та отримує дохід, а тому вважаю, що він має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини.
В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, вимоги позову підтримала.
Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 07 червня 2018 року. 
Як стверджує позивачка та не заперечує відповідач, спільне життя у сторін не склалося та на даний час сторони спільно не проживають, відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, хоча може і повинен це робити. Відповідач є працездатною особою, пряцює. Позивачка на даний працює, але отримує мінімальну заробітню плату.
Також, як стверджує позивачка та не спростовує відповідач, дитина перебуває на її утриманні. Доказів, які б свідчили, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача не дозволяє утримувати свою дитину, суду не надано.
Щодо розміру аліментів необхідно зазначити наступне.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (такий правовий висновок зазначений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 2-13112/10, провадження № 61-6385св20).
За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання.
Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою та другою ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
У частині третій статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №490/4522/16-ц від 04.07.2018, суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів.
Вирішуючи питання щодо розміру заявлених до стягнення аліментів з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, враховуючи, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку (доказів протилежного суду не надано), а також беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, факт визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину з моменту подання позову до моменту досягнення ними повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1331,20 грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 258-259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.03.2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави 1331,20 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повні найменування сторін: 
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя          М. М. Нарольський