УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4289/25 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А. 
Номер провадження №33/4805/286/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Волкович Наталії Вадимівни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 , 13.07.2025 о 23 год 49 хв в Коростенському районі с.Поліське вул.Жмаченка, 46, керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини рота, порушення координації рухів. На місці зупинки від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат  Волкович Н.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 положень Правил дорожнього руху, які відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали б працівникам поліції підстави для законної зупинки транспортного засобу. Крім того, долучений до протоколу відеозапис, який не є безперервним, на думку сторони захисту, не підтверджує факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також захисник послалась на те, що адміністративні матеріали працівниками поліції були оформлені з порушенням вимог КУпАП. Зокрема вказала, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності її підзахисного, його не було ознайомлено зі змістом протоколу, чим, на її переконання, порушено його право на захист, гарантоване ст.268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, звернула увагу, що матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 копії протоколу або направлення такого засобами поштового зв`язку, що, на думку захисника, позбавило його можливості подати свої пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. Також у апеляційній скарзі зазначено, що з долученого до справи відеозапису не вбачається наявності у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками поліції його поведінка була звичайною та адекватною, відповідала обстановці, він перебував у спокійному та врівноваженому стані, координація рухів не була порушена, мова була чіткою та розбірливою. Зазначення працівниками поліції у протоколі ознак сп`яніння, на думку сторони захисту, є формальним та не підтверджується фактичними обставинами справи. Окрім цього, захисник окремо звернула увагу на неналежне роз`яснення ОСОБА_1 прав та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також на формальність складеного направлення на проходження такого огляду.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Волкович Н.В. у судове засідання вчетверте не з`явилися.
Розгляд справи апеляційним судом неодноразово відкладався за клопотаннями сторони захисту. Так, судове засідання, призначене на 18 березня 2026 року, було відкладено у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 . Судове засідання, призначене на 23 квітня 2026 року, відкладено за клопотанням захисника Волкович Н.В. у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю. Судове засідання, призначене на 21 травня 2026 року, відкладено за клопотанням захисника у зв`язку з її перебуванням у службовому відрядженні. Крім того, 08 червня 2026 року до апеляційного суду надійшло чергове клопотання захисника Волкович Н.В. про відкладення розгляду справи, призначеного на 10 червня 2026 року, з посиланням на погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та його перебування на амбулаторному лікуванні.
Разом з тим, надана стороною захисту довідка про перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні не свідчить про об`єктивну неможливість його участі у судовому засіданні та не містить відомостей про наявність медичних протипоказань для прибуття до суду. 
Крім того, захисник Волкович Н.В., яка здійснює захист інтересів ОСОБА_1 , жодних належних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надала.
За таких обставин суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи призведе до безпідставного затягування провадження, тоді як апеляційним судом стороні захисту вже було забезпечено достатній час та реальну можливість для реалізації своїх процесуальних прав.
Враховуючи положення ст.268 КУпАП, відповідно до яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою, а також зважаючи на неодноразове відкладення розгляду справи за клопотаннями сторони захисту та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення безпідставного затягування провадження, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
З протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390846 від 14.07.2025 вбачається, що ОСОБА_2 13.07.2025 о 23 год 49 хв в Коростенському районі с.Поліське вул.Жмаченка, 46, керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. На місці зупинки від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №390846 від 14.07.2025 (а.с.2); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу від 13.07.2025 (а.с.4, 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у  ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.8); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2025 (а.с.6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5216353 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.10); рапортом поліцейського СРПП Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області від 13.07.2025 (а.с.9); диском з відеозаписом події (а.с.11). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Даний доказ є належним і допустимим, оскільки не містить ознак монтажу чи спотворення інформації під час фіксації обставин, які мають значення для справи. Відеозапис припинявся лише на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, що не є істотним порушенням та не спростовує встановлених обставин справи. 
З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився виконати законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, як з використанням спеціальних технічних засобів на місці події, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. 
Відеозаписом також підтверджено, що дії працівників поліції відповідали вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та ст.266 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. Із відеозапису вбачається, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, вимога поліцейського про проходження відповідного огляду була законною, а доводи захисту у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак алкогольного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду є помилковими.
Посилання у апеляційній скарзі на недотримання працівниками поліції порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими. Відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, суть інкримінованого правопорушення, а також ознайомлено зі змістом складених щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про порушення ним ПДР. Від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, тому працівники поліції повідомили його про направлення складених щодо нього матеріалів засобами поштового зв`язку за місцем його проживання.
Зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» і його було проінформовано про конкретну причину зупинки. При цьому, незгода з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до п.2.5 ПДР, оскільки у водія були виявлені ознаки сп`яніння. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (здійснив рух по узбіччю дороги), яка є чинною, оскільки доказів її оскарження чи скасування ОСОБА_1 не надано. Окрім того, під час спілкування з працівниками поліції водій не заперечував факту керування транспортним засобом.
Складення направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я не у присутності ОСОБА_1 не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не виключають наявності в його діях складу інкримінованого йому правопорушення, оскільки визначальним для кваліфікації є факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.  
Доводи про розбіжності у часі, вказаному у протоколі та відеозаписі, не викликають сумнівів у дійсних обставинах справи, не виключають належність і допустимість таких доказів, а також не спростовують наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України та практику ЄСПЛ не свідчать про наявність у справі істотних порушень процесуального закону чи недопустимість доказів, оскільки матеріали справи не містять даних про отримання доказів із порушенням встановленого порядку. Постанова суду не суперечить практиці ЄСПЛ.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Волкович Наталії Вадимівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич