ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1039/26 Справа № 183/3060/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.  
суддів – Городничої В.С., Свистунової О.В.
при секретарі – Пікос А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2025 року по справі за позовом Губиниської селищної ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2025 року Губиниська селищна рада звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти перебувають на обліку дітей із сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей Губиниської селищної ради. 
Згідно з актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я від 05 жовтня 2019 року, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була знайдена без одягу та доставлена до педіатричного відділення Новомосковської ЦРЛ. Наказом служби у справах дітей Новомосковської РДА від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_4 взято на облік як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах. У 2021 році облік підтверджено наказом служби у справах дітей Губиниської селищної ради. Згідно з актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я від 23 серпня 2024 року ОСОБА_3 було доставлено до дитячого відділення КНП «Новомосковська центральна регіональна лікарня» як підкинуту дитину. 24 серпня 2024 року проведено комісійне обстеження умов проживання сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 . Установлено: обидва батьки перебували у стані алкогольного сп`яніння; у будинку антисанітарія, неприємний запах, відсутні умови для проживання та розвитку дітей. За результатами складено акт обстеження та проведено профілактичну бесіду з батьками щодо належного виконання батьківських обов`язків. 
Згідно з висновком Служби у справах дітей Губиниської селищної ради від 28 серпня 2024 року, малолітнього ОСОБА_3 було повернуто на виховання матері. Наказом від 02 вересня 2024 року його взято на облік дітей із сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 23 січня 2025 року дитину повторно знайдено та доставлено до лікарні, після чого розпорядженням від 30 січня 2025 року влаштовано у сім`ю патронатного вихователя строком на 3 місяці. 07 лютого 2025 року проведено обстеження умов проживання матері: приміщення прибране, є кімната та одяг для дитини, проте в будинку холодно і задимлено через неправильне користування піччю; мати перебувала у тверезому стані. 14 лютого 2025 року складено акт оцінки потреб сім`ї, згідно з яким, батьки мають низький виховний потенціал, схильні до вживання алкоголю, потреби дитини забезпечуються частково. 13 лютого 2025 року Службою направлено клопотання до поліції щодо притягнення батьків до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Згідно з інформації Самарівського РВП ГУНП ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків) та ст. 178 КУпАП (поява у нетверезому стані в громадських місцях). ОСОБА_1 за ст. 184 КУпАП не притягувався, проте мав адміністративне порушення за ст. 176 та ст. 178 КУпАП. Актом обстеження від 20 лютого 2025 року було установлено відсутність належних умов для проживання і розвитку дитини. 27 лютого 2025 року рішенням виконкому Губиниської селищної ради №39 визнано недоцільним повернення малолітнього ОСОБА_3 на виховання матері. 
У зв`язку з чим позивач, посилаючись на вимоги СК України, просив:
- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь законного представника або закладу, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини її заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття;
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь законного представника або закладу, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та вирішити питання стосовно судових витрат.
Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2025 року позов задоволено та ухвалено:
- Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно їх дітей: неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь особи чи закладу, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 березня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
- Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь особи чи закладу, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 березня 2025 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов до переконання, що позивачем доведений той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінили, продовжують ухилятись від цього обов`язку, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно їх дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Фактичні обставини.

Так, судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , батьками яких записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданих суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 16, 17). 
З 26 березня 1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб виданим повторно 17 липня 2013 і наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 14). 
Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку" від 05 жовтня 2019 року зафіксовано, що на території Миколаївського старостинського округу о 02 год. 30 хв. ночі, без одягу, була знайдена малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була доставлена у педіатричне відділення Новомосковської центральної районної лікарні (а.с. 22). 
Наказом служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 жовтня 2019 року вирішено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було взято на облік як дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах (а.с. 23). 
Відповідно наказу служби у справах дітей Губиниської селищної ради № 83 від 17 травня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік дітей із сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Губиниської селищної ради (а. с. 24). 
Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23 серпня 2024 року зафіксовано, що на території Миколаївського старостинського округу о 22 год. 30 хв. була знайдена малолітня дитина - ОСОБА_3 , який був доставлений до дитячого відділення КП "Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування" (а.с. 25). 
Згідно з актом обстеження умов проживання від 24 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання не задовільні, будинок не електрифікований, газопостачання відсутнє, водопостачання – колодязь, скрізь брудно, не прибрано, присутній сморід, речі розкидані, підлога брудна. За цією адресою проживають: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Батьки схильні до вживання алкогольними напоями. Умов для дітей не створено, з батьками проведено профілактично-роз`яснювальну роботу (а.с. 26). 
Згідно з актом обстеження умов проживання від 27 серпня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку створено помірні санітарно-побутові умови: прибрано, є запас продуктів харчування, для дитини виокремлено кімнату, є місце для сну, чиста постільна білизна, наявний чистий одяг відповідно віку та сезону. Будинок мебльовано старими меблями, не електрифіковано, газопостачання – балон, у дворі колодязь. Батьки схильні до вживання алкогольних напоїв. За результатом перевірки – можливе повернення дитини в родину, з батьками проведено профілактично-роз`яснювальну роботу (а.с. 27). 
Висновком Служби у справах дітей Губиниської селищної ради № 250 від 28 серпня 2024 року "Про доцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_3 , на виховання матері гр. ОСОБА_2 ", який було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, з метою реалізації права дитини на сімейне виховання, збереження біологічної родини для дитини, було прийнято рішення про доцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_3 на виховання батькам (а.с. 28). 
Згідно з наказом начальника Служби у справах дітей Губиниської селищної ради № 26-вб від 02 вересня 2024 року, ОСОБА_3 було взято на облік дітей із сімей, які перебувають в складних життєвих обставинах Служби у справах дітей Губиниської селищної ради (а.с. 29). 
Відповідно до довідки № 320 від 12 листопада 2024 року ОСОБА_4 навчається у 9-Б класі Миколаївського ліцею Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За місцем навчання характеризується посередньо. Майя навчається у Миколаївському ліцеї з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на початковому рівні. Навчається не в повну міру своїх можливостей, потребує постійного контролю вчителів, не виявляє зацікавленості до навчання. Має слабку пам?ять та не розуміє опрацьований матеріал. Не проявляє логічного мислення. На уроках неуважна та часто відволікається, інколи не чує, як до неї звертаються. Дівчина фізично розвинена слабо, має вади зору. Не самостійна у прийнятті рішень. Не має авторитету серед однолітків, товаришує з молодшими школярами. Батьки не приділяють належної уваги вихованню та навчанню доньки. Забезпечують шкільним приладдям та одягом, але не технічними засобами. Вони часто не знають про місце знаходження дівчини (а.с. 19, 20). 
Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку" від 23 січня 2025 року зафіксовано, що на території Миколаївського старостинського округу о 17 год. 47 хв., була знайдена малолітня дитина - ОСОБА_3 , який був доставлений до дитячого відділення КП "Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування" (а.с. 30). 
Розпорядження голови Губиниської селищної ради № 37 від 30 січня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано в сім?ю патронатного вихователя, ОСОБА_7 , територіальної громади Магдалинівської селищної ради (а.с. 31). 
Згідно з актом обстеження умов проживання від 07 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку помірні санітарно-побутові умови: прибрано, для дитини виокремлено кімнату, є місце для сну, наявний чистий одяг відповідно віку та сезону, але в будинку було дуже холодно та задимлено, через неправильну експлуатацію печі, був присутній сильний запах диму. В будинку відсутні газо- та електропостачання, водопостачання – колодязь, будинок мебльовано старими меблями. За результати перевірки установлено, що для належного комфортного проживання та розвитку дитини, умов не створено (а.с. 32). 
З довідки-характеристики № 56 від 17 лютого 2025 року убачається, що за адресою АДРЕСА_1 прописані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловік ОСОБА_1 , 1972 року народження, син ОСОБА_6 , 2007 року народження, донька ОСОБА_4 , 2010 року народження, син ОСОБА_3 , 2021 року народження. ОСОБА_2 характеризується з посередньої сторони. В будинку, де проживають відсутні газ та світло. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схильні до вживання алкоголю, про що неодноразово в усній формі надходили скарги від сусідів (а.с. 15). 
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20 лютого 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку помірні санітарно-побутові умови: прибрано, для дитини виокремлено кімнату, є місце для сну, наявний чистий одяг відповідно віку та сезону, але в будинку було дуже холодно та присутній затхле повітря. В будинку відсутні газо- та електропостачання, водопостачання – колодязь, будинок мебльовано старими меблями. За результати перевірки установлено, що для належного комфортного проживання та розвитку дитини, умов не створено (а.с. 35). 
Згідно з відповіддю Самарівського РВП ГУНП ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків) та ст. 178 КУпАП (поява у нетверезому стані в громадських місцях). ОСОБА_1 за ст. 184 КУпАП не притягувався, проте мав адміністративне порушення за ст. 176 та ст. 178 КУпАП (а.с. 36). 
Висновком Служби у справах дітей Губиниської селищної ради № 67 від 17 лютого 2025 року "Про доцільність/недоцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_3 , на виховання матері гр. ОСОБА_2 ", який було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, було прийнято рішення про недоцільність повернення малолітньої дитини ОСОБА_3 на виховання батькам (а.с. 37-38). 
Згідно з актом № 384 оцінки потреб сім`ї/особи від 13 березня 2024 року та висновку оцінки потреб сім?ї № 75 від 14 лютого 2025 року батьки мають низький виховний потенціал, схильні до вживання алкогольних напоїв, а потреби дитини не задовольняються в повному обсязі (а.с. 39-43, 44-45). 
Рішення Губиниської селищної ради було прийнято № 39 від 27 лютого 2025 року "Про недоцільність повернення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виховання матері ОСОБА_2 " вирішено вважати недоцільним повернення малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 48). 
Актом обстеження умов проживання від 30 травня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами перевірки установлено, що на момент перевірки з матір`ю та дитиною поспілкуватися не вдалося, оскільки за місцем проживання їх не було. Батько перебував у нетверезому стані та повідомив, що має намір розлучатися з дружиною (а. с. 85) 
Згідно з висновком Губиниської селищної ради затвердженого рішення Виконавчого комітету Губиниської селищної ради № 128 від 17 червня 2025 року, орган опіки та піклування Губиниської селищної ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти у розмірі в розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 1/2 частки прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь особи або закладу де будуть перебувати та утримуватись діти (а.с. 78-84). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов до переконання, що позивачем доведений той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінили, продовжують ухилятись від цього обов`язку, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно їх дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 

Позиція апеляційного суду. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її належне виховання є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини дев`ята-десята статті 7 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.
Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, а також він може бути тимчасовим заходом, до усунення причин позбавлення батьківських прав.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року
у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20,
від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 06 вересня 2023 року у справі № 545/560/21.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява
№ 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06 зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
У рішенні від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (заява № 37283/13) Європейський суд з прав людини підкреслював, що взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав-відповідачів, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване статтею 8 Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади держав-відповідачів встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.
За загальним правилом, доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 645/920/19, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20,
від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22). 
Суди мають здійснювати поглиблене дослідження всієї сімейної ситуації та цілого ряду факторів, зокрема фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, надавати збалансовану і розумну оцінку відповідних інтересів кожної особи при прийнятті найкращого для дитини рішення. Суди встановлюють справедливий баланс між різними конкуруючими правами та інтересами, забезпечуючи процесуальну справедливість усього процесу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 затверджений Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини Служба у справах дітей разом з працівниками уповноваженого підрозділу органу Національної поліції та охорони здоров`я протягом доби після надходження повідомлення про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, проводять обстеження умов її перебування, стану здоров`я та з`ясовують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування. За результатами обстеження умов перебування дитини складається акт, в якому зазначається дата, місце проведення обстеження, відомості про дитину, її батьків, інших осіб, з якими вона проживає, умови утримання дитини та стан її здоров`я, за яких обставин та з яких причин дитина залишилась без батьківського піклування, а також заходи, що були вжиті для захисту прав дитини. Цим же порядком передбачено повноваження служби у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи проводити оцінку рівня безпеки дитини з складанням відповідного акту.
Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частини друга та третя статті 51 Конституції України). 
Відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі – Закон № 2402-III) забезпечення найкращих інтересів дитини – це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. 
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Відповідно до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачі раніше не судимі за вчинення умисних кримінальних правопорушень щодо їх дітей, хронічно не вживали алкогольні чи наркотичні речовини, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Матеріали справи містять докази, а саме згідно довідки-характеристики № 56 від 17 лютого 2025 року вказано, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 схильні до вживання алкоголю, про що неодноразово в усній формі надходили скарги від сусідів (а.с. 15). 
Також згідно акту обстеження умов проживання від 30 травня 2025 року який наявний в матеріалах справи, під час обстеження батько перебував у нетверезому стані та повідомив, що має намір розлучатися з дружиною (а. с. 85).
Згідно з актом № 384 оцінки потреб сім`ї/особи від 13 березня 2024 року та висновку оцінки потреб сім?ї № 75 від 14 лютого 2025 року батьки мають низький виховний потенціал, схильні до вживання алкогольних напоїв, а потреби дитини не задовольняються в повному обсязі (а.с. 39-43, 44-45). 
З приводу тверджень про не притягнення до відповідальності, матеріали справи містять відповідь Самарівського РВП ГУНП, що ОСОБА_2 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов`язків) та ст. 178 КУпАП (поява у нетверезому стані в громадських місцях). ОСОБА_1 за ст. 184 КУпАП не притягувався, проте мав адміністративне порушення за ст. 176 та ст. 178 КУпАП (а.с. 36). 
Крім того, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду вказаної справи, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 15 років, про що зроблено актовий запис про смерть №726 від 04 травня 2026 року. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не визначив який розмір аліментів повинен буде стягуватись на утримання малолітньої дитини після досягнення повноліття іншої, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів, які мають бути стягнуто на утримання дітей.
Колегія суддів звертає увагу, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (частина перша статті 169 СК України).
Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

У Х В А Л И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 09 червня 2026 року.
Повний текст судового рішення складено 17 червня 2026 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді В.С. Городнича 

О.В. Свистунова