308/7472/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, матеріали інспектора СРПП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,-
за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
20.05.2026 року близько 20 год. 10 хв. гр.  ОСОБА_1 за адресою свого місця проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї невістки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою.
Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КпАП України, вчинення домашнього насильства.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлявся шляхом тримання розписки про явку до суду.
Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Зокрема, диспозиція ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №767688 від 20.05.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №636422 від 20.05.2026 року та іншими матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
При призначенні адміністративного стягнення, суддя виходить із змісту ст. 33 КпАП України і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини та причини скоєного правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 173-2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Керуючись ст.cт. 173-2 ч. 1, 283-285КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень (триста сорок гривень) в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн. 
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду К.К. Бенца