ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2026 р. Справа№ 910/8788/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Бестаченко О.Л.
суддів: Шаратова Ю.А. 
Скрипки І.М. 

секретар судового засідання - Васильченко А.І.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 05.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 16.12.2025 
та додаткове рішення Господарського суду міста Києва
від 08.01.2026
у справі № 910/8788/25 (суддя - Сівакова В.В.)
за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна"
про визнання частково недійсним договору та стягнення 1 660 720,27 грн
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
15.07.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (далі за текстом - Університет, позивач, скаржник) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (далі за текстом - ТОВ "Люкс Країна", відповідач) про
- визнання недійсним п. 2.1. договору № 1574 від 04.09.2023 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 05.10.2023), укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 1 660 720,27 грн;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на користь Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, грошові кошти в сумі 1 660 720,27 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 04.09.2023 між сторонами був укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти № 1574. Відповідно до п. 2.1. договору його ціна складає 10 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ - 1 691 333,33 грн; додатковою угодою № 1 від 05.10.2023 були внесені зміни до договору, а саме зменшено обсяг закупівлі товару, а тому ціна договору становила - 9 964 321,59 грн з урахуванням ПДВ - 1 660 720,27 грн. Позивачем за поставлений товар загалом сплачено 9 964 321,59 грн, у тому числі ПДВ - 1 660 720,27 грн. Позивач зазначає, що вказане положення договору у частині включення ПДВ до договірної ціни правочинів суперечить постанові Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 та п.п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України), згідно з якими операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту Збройних Сил України, інших військових формувань, військових частин, підрозділів, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету для потреб оборони України підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою, а тому є підстави для визнання цього пункту договору недійсним. У зв`язку з викладеним, позивач направив претензію відповідачу № 1/4-682 від 26.04.2024 про повернення сплачених коштів ПДВ у складі вартості товарів, поставлених за договором, проте останнім відмовлено у задоволенні заявлених вимог.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 у задоволенні позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ відмовлено в повному обсязі.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що спірний договір, укладений між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Україна", відноситься до договорів, що укладений з метою виконання мобілізаційних завдань.
Також суд відзначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено на підставі зібраних в матеріалах справи доказів існування обставин, якими було мотивовано звернення до суду з вимогами про визнання недійсним п. 2.1. договору № 1574 від 04.09.2023 та стягнення сплаченої суми податку на додану вартість в розмірі 1 660 720,27 грн, а саме наявності правових підстав для звільнення спірної операції поставки товарів за вказаним договором від оподаткування податком на додану вартість в силу приписів підпункту г) підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V ПК України.
Відтак, за відсутності будь-якого іншого обґрунтування позивачем його доводів щодо наявності підстав для визнання п. 2.1. договору в частині включення до загальної суми договору податку на додану вартість у розмірі 1 660 820,27 грн згідно ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача грошових коштів у наведеній сумі згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції, враховуючи такі основні засади (принципи) господарського судочинства як: змагальність сторін, диспозитивність та пропорційність, прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі №910/8788/25 присуджено до стягнення з Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування додаткового рішення місцевий господарський суд зазначає, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт надання відповідачу правової допомоги на погоджену між Клієнтом та Адвокатом суму у розмірі 100 000,00 грн, а тому приходить до висновку про відповідність заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Університет звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 скасувати та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати недійсним п. 2.1. договору № 1574 від 04.09.2023 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 05.10.2023), укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 1 660 720,27 грн та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" на користь Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, грошові кошти в сумі 1 660 720,27 грн.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено без врахування всіх обставин, що мають значення для справи.
Також, не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням суду першої інстанції, Університет звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить апеляційну скаргу задовольнити, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 року у справі № 910/8788/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення. 
Зазначає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі №910/8788/25 ухвалене без належної оцінки заперечень позивача, без перевірки обґрунтованості та співмірності стягнутих витрат, а також без врахування статусу бюджетної установи відповідача та обставин пов`язаних з запровадженням воєнного стану.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 26.01.2026 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8788/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі №910/8788/25 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду. 
02.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/8788/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання до Північного апеляційного господарського суду документу, що посвідчує повноваження представника - Середи Тетяни Сергіївни, яка підписала і подала дану апеляційну скаргу, станом на дату подання апеляційної скарги.
03.02.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання до Північного апеляційного господарського суду документу, що посвідчує повноваження представника - Середи Тетяни Сергіївни, яка підписала і подала дану апеляційну скаргу, станом на дату подання апеляційної скарги.
09.02.2026 від представника Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ - Середи Тетяни Сергіївни надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25.
Також, 09.02.2026 від представника Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ - Середи Тетяни Сергіївни надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2026 о 10:00 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1а, зал судових засідань № 12).
11.02.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25; об`єднано апеляційні скарги Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 в одне апеляційне провадження; призначено їх до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2026 о 10:00 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1а, зал судових засідань № 12).
16.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Люкс Країна" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, обґрунтоване неможливістю представника відповідача взяти участь у судовому засіданні, призначеному Північним апеляційним господарським судом на 17.03.2026, у зв`язку з необхідністю взяти участь в іншому судовому засіданні по кримінальній справі № 761/16458/16-к.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2026 відкладено розгляд апеляційних скарг Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 до 11:00 години 07.04.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 до 12:00 години 05.05.2026.
28.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ надійшла заява про розгляд справи без участі сторони. Аналогічні за змістом заяви надходили до суду також 20.02.2026 та 01.04.2026.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив на апеляційну скаргу
24.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Люкс Країна" надійшов відзив на апеляційну скаргу Університету на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення місцевого суду залишити без змін; стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ТОВ "Люкс Країна" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції в сумі 40 000,00 грн.
В обґрунтування відзиву зазначає, що категорично не погоджується із доводами і аргументами наведеними скаржником в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції і встановлених оскаржуваним рішенням обставин, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим і законним, а тому відсутні підстави для його скасування.
Звертає увагу суду, що скаржником в апеляційній скарзі не зазначено жодної із підстав перелічених у статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), для скасування рішення суду першої інстанції і відповідного обґрунтування, які саме норми процесуального і матеріального права порушено судом першої інстанції при ухваленні рішення, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення тощо, зазначення яких є обов`язковим відповідно до ст. 258 ГПК України. Також скаржником ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зазначається про покладення на нього будь-яких завдань та/або повноважень на здійснення забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не вказується про виконання ним таких заходів.
Зазначає, що скаржник, посилаючись на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 " Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" (далі за текстом - Постанова № 178), стверджує про наявність підстав для застосування до операцій з поставки авіаційного палива за укладеним Договором нульової ставки податку на додану вартість, однак, ні в умовах тендерної пропозиції, ні в тексті самого договору не міститься жодних відомостей про те, що закупівля палива здійснюється для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а отже договором не визначено цільове призначення товару.
Стверджує, що скаржнику на момент укладення Договору було достеменно відомо про дію Постанови №178, але незважаючи на це, ним було включено податок на додану вартість до ціни укладеного Договору, що свідчить про іншу мету придбання палива, ніж передбачено постановою №178.
Зазначає, що задоволення позовних вимог в даному випадку призведе до подвійного стягнення, оскільки відповідач задекларував та сплатив вказаний ПДВ до Державного бюджету України, а тепер знову має сплатити таку ж суму грошових коштів скаржнику.
26.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від Університету надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів та аргументів наведених у відзиві на апеляційну скаргу та не визнає їх у повній мірі.
Зазначає, що апеляційна скарга містить обов`язкові для ст. 277 ГПК України підстави та обґрунтування скасування рішення суду першої інстанції, а саме порушення норм матеріального права, порушення норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Щодо тверджень відповідача про наявність підстав для застосування положень Постанови № 178 до укладеного договору зазначає, що Постанова № 178 деталізує механізм реалізації відповідних положень ПК України, зокрема визначає порядок їх практичного застосування для забезпечення належного правозастосування та досягнення цілей податкового регулювання. Таким чином, застосування Постанови № 178 не суперечить положенням ПК України, а навпаки, забезпечує їх ефективну імплементацію в частині особливостей застосування ПДВ у період воєнного стану, що узгоджується із принципом системності правового регулювання та свідчить про взаємозв`язок між нормами різного рівня нормативно-правових актів, які регламентують відповідні правовідносини.
Окремо зазначає, що пальне яке було закуплено за державні кошти через процедуру тендерної закупівлі призначається для виконання навчально-тренувальних польотів курсантів, газовки вертольотів, проведення командирських польотів, перельотів, командирських польотів (тренувань).
Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 05.05.2026 з`явився представник відповідача, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без участі представника Університету від 20.02.2026, від 01.04.2026 та від 28.04.2026.
Враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих законом прав та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника позивача.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом
04.09.2023 між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (постачальник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 1574 (далі за текстом - договір).
Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується у 2023 році передати у власність замовникові у передбачені даним договором строки авіаційне паливо Джет А-1 (Jet A1) (УКТЗЕД 2710192100) згідно коду за ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (далі за текстом - товар), а замовник зобов`язується отримати товар та сплатити його вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Згідно з п. 10.1. договору даний договір набирає чинності з дати його підсипання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2023, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання сторонами.
Відповідно до п. 1.3. договору кількість товару 150 тон.
Відповідно до п. 2.1. договору ціна договору складає 10 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ 1 691 333,33 грн.
Додатковою угодою № 1 від 05.10.2023 сторони дійшли згоди зменшити обсяги закупівлі товару та внесли зміни до п. 2.1 договору та визначивши, що ціна договору складає 9 964 321,59 грн з урахуванням ПДВ 1 660 720,27 грн; кількість товару 147,285 тон.
Згідно з п. 3.1 договору строк поставки товару до 31.12.2023. Поставка конкретної партії товару здійснюється на підставі заявки замовника.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив, а позивач прийняв товар за договором, що підтверджується наступним видатковим накладними: 
№ 2959 від 25.09.2023 на суму 1 608 390,41 грн, в т.ч. ПДВ 268 065,07 грн,
№ 2960 від 25.09.2023 на суму 1 697 151,59 грн, в т.ч. ПДВ 282 858,60 грн, 
№ 2961 від 25.09.2023 на суму 1 572 534,14 грн, в т.ч. ПДВ 262 089,02 грн,
№ 2962 від 25.09.2023 на суму 1 696 407,40 грн, в т.ч. ПДВ 282 734,57 грн, 
№ 2963 від 25.09.2023 на суму 1 756 483,56 грн, в т.ч. ПДВ 292 747,26 грн,
№ 2964 від 25.09.2023 на суму 1 633 354,49 грн, в т.ч. ПДВ 272 225,75 грн.
Отже, всього поставлено паливо на загальну суму 9 964 321,59 грн, з яких 1 660 720,27 грн податку на додану вартість.
Згідно з п. 2.3. договору підставою для оплати поставленого товару є рахунок та видаткова накладна постачальника на товар.
Відповідно до п. 2.4 договору оплата за поставлений товар здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі, протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної постачальника на товар та отримання замовником рахунку.
Як свідчать матеріали справи, відповідач виставив позивачу рахунки на оплату № 674, 675, 676, 677, 678, 679 від 25.09.2023 товару за договором на загальну суму 9 964 321,59 грн, які повністю сплачені позивачем, що підтверджується наступним платіжними інструкціями:
№ 2684 від 26.09.2023 на суму 1 697 151,59 грн, в т.ч. ПДВ 282 858,60 грн, 
№ 2685 від 26.09.2023 на суму 1 696 407,40 грн, в т.ч. ПДВ 282 734,57 грн,, 
№ 2686 від 26.09.2023 на суму 1 633 354,49 грн, в т.ч. ПДВ 272 225,75 грн, 
№ 2706 від 27.09.2023 на суму 1 608 390,41 грн, в т.ч. ПДВ 268 065,07 грн,, 
№ 2707 від 27.09.2023 на суму 1 572 534,14 грн, в т.ч. ПДВ 262 089,02 грн, 
№ 2708 від 27.09.2023 на суму 1 756 483,56 грн, в т.ч. ПДВ 292 747,26 грн.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. 
Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ звернувся до відповідача з претензією № 1/4-682 від 26.04.2024 про повернення 1 660 720,27 грн сплачених коштів ПДВ у складі вартості товарів за договором № 1574 від 04.09.2023, на яку надано відповідь за № 05/09-1 від 09.05.2024 про відсутність підстав для повернення коштів.
Спір виник у зв`язку з тим, що відповідач отримав від позивача кошти за товар із урахуванням ПДВ, при тому що поставка відповідного товару була звільнена від оподаткування ПДВ у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 та п.п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 ПК України, відтак позивач вважає, що пункт 2.1 договору підлягає визнанню недійсним на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України, а сплачені кошти в сумі 1 660720,27 грн підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України як такі, що набуті без достатньої правової підстави.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (ст. 626 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).
З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, слід встановлювати наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
За приписами частин 1, 3 статті 180 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 ГК України).
Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.
Відповідно до п. 2.1. Договору ціна договору складає 10 148 000,00 грн з урахуванням ПДВ 1 691 333,33 грн, при цьому додатковою угодою № 1 від 05.10.2023 обсяг закупівлі було зменшено на 183 678,41 грн та викладено п. 2.1 договору у новій редакції. 
За нормами частини 1 статті 1 ПК України останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Податок на додану вартість, визначений в підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України).
Суд першої інстанції зауважує, що хоча ПДВ і включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну (істотною умовою) в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися за погодженням сторін.
Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 916/2478/20 та від 03.12.2021 року в справі № 910/12764/20.
Податок на додану вартість, визначений в підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України).
02.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 178.
Так, відповідно до пунктів 1, 2 Постанови № 178 до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.
Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Відповідно до положень Постанови № 178, її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні". Постанова містить посилання на норми підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, за яким за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.
Так, вирішуючи питання щодо застосування положень постанови КМУ №178 до спірних правовідносин, зокрема, специфіки її реалізації та сфери поширення, Верховний Суд у пунктах 15-20 постанови від 22.01.2025 у справі №908/2672/23 зазначив таке:
"5.15. КМУ на підставі Постанови №178 (в редакції на момент укладення Договору поставки) постановив з метою виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", та відповідно до підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України установити, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Визначено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
З аналізу положень постанови КМУ №178 вбачається, що встановлення нульової ставки ПДВ є заходом, спрямованим на створення правових передумов для своєчасного та безперешкодного постачання товарів, необхідних для забезпечення національної безпеки та оборони України, захисту населення та інтересів держави в умовах воєнного стану.
Відповідно, правозастосування у цій сфері має базуватися на цільовому призначенні відповідних товарів, що передбачає гнучке використання механізмів пільгового оподаткування з урахуванням функціонального підходу.
Зміст постанови КМУ №178 свідчить про те, що її дія охоплює не лише правовідносини, у яких сторонами таких договір поставки є суб`єкти, прямо зазначені у постанові, а й випадки, коли характер товару та його цільове призначення об`єктивно зумовлюють використання в інтересах оборони та безпеки держави.
Відповідно до підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України, операції з постачання товарів, що використовуються для забезпечення національної безпеки та оборони, підлягають обкладенню ПДВ за нульовою ставкою. При цьому пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначає, що об`єктом оподаткування є операції з постачання товарів на митній території України, за умови їх документального підтвердження.
Ключовим критерієм для застосування нульової ставки ПДВ є не наявність суб`єкта як сторони договору, передбаченого даною постановою, а передусім фактичне використання товару відповідно до визначеної державної мети.".
Тобто, виснуючи про те, що ключовим критерієм для застосування нульової ставки ПДВ є передусім фактичне використання товару відповідно до визначеної державної мети, а не суб`єкт як сторона договору, Верховний Суд виходив зі змісту постанови КМУ №178 та норми підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України.
В оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції зазначає, що укладений між сторонами Договір не містить посилань на Постанову №178, у договорі відсутнє посилання, що закупівля товару здійснюється для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 
Зазначає, що позивачем документально не доведено обставин використання отриманого від відповідача товару саме на потреби забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 
Однак, з таким висновком не погоджується колегія судів Північного апеляційного господарського суду та зазначає, що положення Постанови № 178 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому операції з постачання товарів для забезпечення потреб Університету мають оподатковуватись за нульовою ставкою ПДВ незалежно від умов укладеного сторонами договору.
Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до Статуту Харківського національного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 15.05.2012 № 429 (у редакції наказу МВС України від 12.03.2024 № 155), та Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ, затвердженого наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 30.12.2022 № 747, Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ має статус бюджетної установи та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до пункту 1.3. розділу 1 Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ Коледж утворений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року № 186-р "Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ".
Пунктом 1.4. розділу 1 Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ встановлено, що Коледж підпорядковується ректору Університету, першому проректору та проректорам за напрямами діяльності. У своїй діяльності Коледж співпрацює з ректоратом, філією, факультетами, кафедрами, відділами та іншими структурними підрозділами Університету.
Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ, Коледж створений з метою здійснення Університетом статутних завдань для задоволення потреб ринку праці у відповідних фахівцях, а також для надання платних послуг у галузі освіти, авіації тощо.
Згідно з пунктом 8 розділу I Статуту Харківського національного університету внутрішніх справ, одними з основних напрямів діяльності Університету є: підготовка фахівців згідно з державним замовленням і договірними зобов`язаннями для потреб Міністерства внутрішніх справ України, центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України; виробництво основних засобів на базі його структурних підрозділів для потреб МВС.
Відповідно до пунктів 3.2.1., 3.2.2 розділу 3 Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ одними з основних завдань Коледжу є: підготовка згідно з державним замовленням кваліфікованих фахівців для системи Міністерства внутрішніх справ України (Національної поліції України, Державної прикордонної служби України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Національної гвардії України), а також на умовах договорів, угод, контрактів із фізичними та юридичними особами України та іноземних країн; підготовка, перепідготовка, підвищення кваліфікації авіаційного персоналу державної та цивільної авіації.
У пункті 2 розділу III Cтатуту Харківського національного університету внутрішніх справ до компетенції МВС, у сфері управління якого перебуває Університет, належать: координація діяльності в галузі авіації; забезпечення на базі Університету підготовки кадрів для МВС, Національної поліції України, інших центральних органів виконавчої влади, установ, організацій України.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Cтатуту Харківського національного університету внутрішніх справ Університет серед іншого має право здійснювати підготовку працівників із вищою освітою для МВС, Національної поліції України, Національної гвардії України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких координується через Міністра внутрішніх справ України, та органів державної влади України, а також на умовах договорів із фізичними і юридичними особами України та за угодами і контрактами, укладеними із фізичними і юридичними особами зарубіжних країн, за умови отримання відповідних ліцензій на провадження освітньої діяльності. 
У матеріалах справи міститься доповідна записка заступника директора коледжу - начальника навчально - тренувального центру з підготовки авіаційного персоналу від 10.07.2023, в якій повідомлено директора Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ, що для виконання навчально-тренувальних польотів курсантів групи Пдср-20-1б, газовки вертольотів, проведення командирських польотів, перельотів, командирських польотів (тренувань), необхідно закупити паливо (авіаційний керосин), орієнтовна кількість 150 тон.
Також позивачем надано до суду зведені відомості обліку ПММ та акти списання запасів у 2024 - 2025 році, в яких зафіксовано напрями та обсяги використання авіаційного палива.
Враховуючи, що відповідно до ст. 1, 18 Закону України "Про національну безпеку України" органи та підрозділи МВС (НГУ, ДПСУ, НПУ, ДСНС) є невід`ємною складовою сектору безпеки і оборони, діяльність із навчання, тренування та сертифікації їхнього льотного складу є невід`ємним елементом системи заходів щодо підготовки держави до захисту (ст. 1 Закону України "Про оборону України") та безпосередньо спрямована на забезпечення оборонних цілей України в період дії воєнного стану.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність доказів, які підтверджують безпосереднє перебування позивача у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України, належність його до закладів, установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, характер товару та його цільове призначення об`єктивно зумовлюють використання в інтересах оборони та безпеки держави, а тому до правовідносин сторін за договором застосовуються положення Постанови № 178.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним п. 2.1. Договору від 04.09.2023 № 1574 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою від 05.10.2023 № 1), укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" в частині включення до ціни Договору суми ПДВ у розмірі 1 660 720,27 грн.
За положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що включення до ціни вартості ПДВ є неправомірним, якщо до правовідносин застосовується постанова КМУ № 178. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах від 10.09.2024 у справі № 922/4055/23, від 18.09.2024 у справі № 916/3864/23, від 28.05.2024 у справі № 910/12151/23, від 19.12.2024 у справі № 910/20125/23, від 17.09.2024 у справі № 915/1377/23, від 24.10.2024 у справі № 914/2694/23.
Зважаючи на вищевикладене суд, апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що положення договору поставки щодо включення до ціни договору суми ПДВ та подальше її перерахування покупцем продавцю не відповідають законодавчим вимогам, що є підставою для визнання недійсним п. 2.1 договору зі змінами відповідно до ст. 215, 217 ЦК України та повернення сплаченої покупцем суми ПДВ згідно приписів ст. 1212 ЦК України, оскільки сума ПДВ була отримана відповідачем за товар, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою, а тому дана сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та є безпідставно набутою.
Частиною 3 статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам, що надані позивачем та не здійснив аналіз наведених положень законодавства, неповно з`ясував обставини справи, внаслідок чого припустився помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
З огляду на вищевикладене, наведені позивачем аргументи у апеляційній скарзі колегія суддів вважає документально обґрунтованими та такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи, а тому апеляційна скарга Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ в повному обсязі.
Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 слід зазначити наступне.
За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18, від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 927/229/19, від 23.12.2021 у справі № 925/81/21, від 09.02.2022 у справі № 910/17345/20, від 15.02.2023 у cправі № 911/956/17 (361/6664/20) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21).
Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПУ України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки судом апеляційної інстанції було скасовано рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то додаткове рішення місцевого господарського суду, яким задоволена заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення та стягнуто на користь відповідача 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю нормам ст. 129 ГПК України.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат
Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/8788/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
3. Визнати недійсним п. 2.1. Договору від 04.09.2023 № 1574 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою від 05.10.2023 № 1), укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (ЄДРПОУ 43041752, адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 17/6) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС КРАЇНА» (ЄРДПОУ 39237508, зареєстрованого за адресою 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 20 - В, оф. 1037) в частині включення до ціни Договору суми ПДВ у розмірі 1 660 720,27 грн, з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 26.04.2024 №1.
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС КРАЇНА» (ЄРДПОУ 39237508, зареєстрованого за адресою 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 20 - В, оф. 1037) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (ЄДРПОУ 43041752, адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 17/6) 1 660 720,27 грн (один мільйон шістсот шістдесят тисяч сімсот двадцять гривень двадцять сім копійок) та 22 351 (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) грн 04 коп. судового збору за подачу позову.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС КРАЇНА» (ЄРДПОУ 39237508, зареєстрованого за адресою 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 20 - В, оф. 1037) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ (ЄДРПОУ 43041752, адреса: 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 17/6) 33 526 (тридцять три тисячі п`ятсот двадцять шість) грн 56 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.
6. Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ в особі відокремленого структурного підрозділу Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 задовольнити.
7. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2026 у справі № 910/8788/25 скасувати.
8. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС КРАЇНА» про стягнення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції відмовити.
9. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.
10. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.06.2026.

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко 

Судді Ю.А. Шаратов

І.М. Скрипка