ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року справа №200/5423/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 р. у справі № 200/5423/25 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2025 №262540006901 про відмову в призначенні пенсії за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-ІV, починаючи з 09.05.2025 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058- ІV, з урахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1990 по 26.04.1993 та періодів роботи з 27.04.1993 по 09.07.1995 та з 10.07.1995 по 31.12.1998, починаючи з 09.05.2025.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 262540006901 від 16.06.2025 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2025 року, зарахувавши: до страхового стажу - період навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1990 року по 26.04.1993 року та до пільгового стажу - періодів роботи з 27.04.1993 року по 09.07.1995 року та з 10.07.1995 року по 31.12.1998 року та прийняти рішення з урахуванням правової позиції суду, наведеної у даному судовому рішенні.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу не зараховано:
- період навчання з 01.09.1990 по 07.06.1995 згідно диплома НОМЕР_1 від 07.06.1995, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.
- період роботи з 27.04.1993 по 09.07.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1992, оскільки назва підприємства на печатці якою завірено запис про звільнення (ВО «Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка») не відповідає назві підприємства куди була прийнята заявниця (ДП Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка»), довідку про реорганізацію підприємства до заяви не долучено.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що позивач досягла 55-річного віку, тому 09.05.2025 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з доданими документами, яку за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.06.2025 року № 262540006901 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю необхідного страхового та пільгового стажу, передбаченого частиною 2 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 10 років.
Зокрема, в спірному рішенні відповідач-2 зазначив, що страховий стаж позивача становить 24 роки 11 місяців 28 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 03 роки 04 місяці 06 днів.
За результатами розгляду документів, до страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1990 по 07.06.1995 згідно диплома від 07.06.1995 року НОМЕР_1 , оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.
Крім того, не зараховано період роботи з 27.04.1993 по 09.07.1995 згідно трудової книжки від 25.06.1992 НОМЕР_2 , оскільки назва підприємства на печатці якою завірено запис про звільнення (ВО «Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка») не відповідає назві підприємства куди була прийнята заявниця (ДП Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка»), довідку про реорганізацію підприємства до заяви не долучено.
В спірному рішенні зазначено, що до пільгового стажу враховано всі періоди роботи.
Листом від 27.05.2025 року №0500-0202-8/52717 відповідач-2 повідомив, що ОСОБА_1 до заяви від 09.05.2025 року № 7025 про призначення пенсії надала довідки про пільговий стаж роботи за Списком 2 №Б/Н від 15.05.2017 року, видану Товариством з обмеженою діяльністю «Центральна збагачувальна фабрика «Пролетарська», за період роботи з 10.07.1995 року по 23.07.2001 року та 24.07.2001 року по 05.05.2003 року та довідки про пільговий стаж роботи за Списком 2 №Б/Н від 14.06.2013 року, видану Відокремленим підрозділом «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля», за період роботи з 27.04.1993 року по 28.02.2002 року, які були направлені на позачергову перевірку до Головного управління.
За даним Єдиного державного реєстру страхувальників Товариство з обмеженою діяльністю «Центральна збагачувальна фабрика «Пролетарська» знаходиться за адресою: 86111, Донецька область, м. Макіївка, вул. Янки Купали, буд. 1.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 уся територія Донецького району включена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та не мають доступу до архівних сховищ.
За даним Єдиного державного реєстру страхувальників Відокремлений підрозділ «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля» зареєстрований за адресою: 86154, Донецька область, м. Макіївка, вул. Енгельса, буд. 58.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 уся територія Донецького району включена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та не мають доступу до архівних сховищ.
Враховуючи вищенаведене, запит на проведення контрольного заходу не може бути виконаний Головним управлінням.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п.2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-VI на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).
Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 07.06.1995 згідно диплома НОМЕР_1 від 07.06.1995, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи, суд зазначає наступне.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 позивача:
-запис № 3: з 01.09.1989 року зарахована студенткою першого курсу Донецького політехнічного інституту;
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_4 позивача:
- записи № 1-2: з 01.09.1989 року по 07.07.1995 року – навчання в Донецькому державному технічному університеті (диплом НОМЕР_1 ).
Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчальновиховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Під час навчання позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, пунктом 2.15 було передбачено, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.
Отже, вказаною Інструкцією передбачено що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху.
Суд зауважує, що позивачем не надано до позову диплому НОМЕР_1 , проте відповідачі не заперечують про наданні позивачем диплому НОМЕР_1 до заяви про призначення пенсії.
Крім того, про навчання в Донецькому політехнічному інституті містять запис обидві трудові книжки позивача, а тому частина навчання, яка не перетинається з періодом роботи з 01.09.1990 року по 26.04.1993 року має бути зарахована до страхового стажу позивача.

Щодо доводів апелянта, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 27.04.1993 по 09.07.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 25.06.1992, оскільки назва підприємства на печатці якою завірено запис про звільнення (ВО «Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка») не відповідає назві підприємства куди була прийнята заявниця (ДП Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка»), довідку про реорганізацію підприємства до заяви не долучено суд зазначає наступне.
В трудовій книжці позивача НОМЕР_2 наявні наступні такі записи:
- записи № 1-2: з 24.06.1992 року по 28.07.1992 року апаратницею вуглезбагачення шахтоуправління «Холодна Балка» виробничого об`єднання «Макіїввугілля»;
- запис № 3: з 01.09.1989 року зарахована студенткою першого курсу Донецького політехнічного інституту;
- записи № 4-5: з 27.04.1993 року по 28.02.2002 року машиністом конвеєра 2 розряду шахтоуправління «Холодна Балка» виробничого об`єднання «Макіїввугілля».
Крім того, пільговий стаж роботи з 27.04.1993 року по 28.02.2002 року підтверджено довідкою про пільговий стаж роботи за Списком № 2 № Б/Н від 14.06.2013, виданою відокремленим підрозділом «Шахта «Холодна Балка» Державного підприємства «Макіїввугілля».
Трудовою книжкою позивача НОМЕР_4 підтверджено роботу:
- записи № 1-2: з 01.09.1989 року по 07.07.1995 року – навчання в Донецькому державному технічному університеті (диплом НОМЕР_1 );
- записи № 3-5 з 10.07.1995 року по 23.07.2001 року апаратницею вуглезбагачення ЦОФ «Пролетарська» виробничого об`єднання по збагаченню вугілля «Донецьквуглезбагачення»;
- записи № 6-7: з 24.07.2001 року по 05.05.2003 року майстром основного виробництва ВАТ ЦОФ «Пролетарська» ДП «Макіїввугілля».
Крім того, пільговий стаж роботи з 10.07.1995 року по 23.07.2001 року та з 24.07.2001 року по 05.05.2003 року підтверджено довідкою про пільговий стаж роботи за Списком № 2 № Б/Н від 15.05.2017 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Пролетарська».
Суд зазначає, що до 1993 року діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (в період внесення спірних періодів роботи до трудової книжки позивача).
Згідно з п. 2.3. Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 162, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Згідно з п.2.6 Інструкції № 162, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Згідно з 4.1 Інструкції №162, при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснювався в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників і службовців» (п. 8.1. Інструкції).
Згідно пункту 18. постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС № 656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців» відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Крім того, згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Невідповідність назви підприємства на печатці (ВО «Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка» та ДП Макіїввугілля ДВТ шахта «Холодна балка») не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Наведене в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.
За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Отже, в трудових книжках позивача належно відображені спірні періоди пільгової роботи, які додатково підтверджені уточнюючими довідками, тому відповідачем-2 протиправно не врахована робота позивача з 27.04.1993 по 09.07.1995 до її пільгового стажу, а отже ці періоди мають бути враховані до спеціального стажу роботи позивача.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2025 року, зарахувавши: до страхового стажу - період навчання у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1990 року по 26.04.1993 року та до пільгового стажу - періодів роботи з 27.04.1993 року по 09.07.1995 року та з 10.07.1995 року по 31.12.1998 року та прийняти рішення з урахуванням правової позиції суду, наведеної у даному судовому рішенні.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 р. у справі №200/5423/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 р. у справі №200/5423/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 02 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко