Справа № 675/511/26
Провадження № 1-кп/675/73/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" травня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12020240150000082 від 04.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, зареєстроване місце проживання якого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не судимого, такого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі у державній установі «Городоцький виправний центр (№131) за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,  
В С Т А Н О В И В:
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.
Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності. Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку. 
Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналогів та прекурсорів» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.
Згідно зі ст.ст. 6, 10, 11 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» діяльність, пов`язана обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку № 2 таблиці III Переліку) і прекурсорів, включених до списку № 1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом. 
Діяльність, пов`язана з використанням наркотичних засобів психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до таблиці І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. 
Однак, ОСОБА_4 (по тексту вироку – ОСОБА_4 , обвинувачений), всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів, переслідуючи корисливий мотив та з метою незаконного збагачення, вчинивши дії, спрямовані на посів насіння конопель, а після їх дозрівання - на збір вищевказаної рослини на території, невстановленої в ході проведення досудового розслідування, ділянки, що розташована на відстані близько кілометра від місця його проживання - будинку АДРЕСА_1 , але не пізніше 30.03.2020, зібрав, переніс до місця свого проживання, висушивши, шляхом подрібнення, незаконно виготовив та зберігав з метою збуту наркотичних засобів - канабіс, обіг якого обмежено. 
Так, під час проведення оперативно-розшукових заходів щодо виявлення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, в межах оперативно-розшукової справи №1907010053 від 04.09.2019, під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів, 30.03.2020 близько 16 год 00 хв, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на виготовлення, зберігання та збут наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, перебуваючи у приміщенні будинку № 9, що по вул. Пожежна у м. Ізяслав, Шепетівського (на момент вчинення кримінального правопорушення — Ізяславського) району Хмельницької області, умисно, незаконно збув для ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»), шляхом передачі з рук у руки, паперовий згорток з наркотичним засобом - канабісом, масою 2,548 г (з перерахунком у висушену речовину), обіг якого згідно з таблицею І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, обмежено, попередньо отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 150 гривень. 
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України. 
Крім цього, ОСОБА_4 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, вчинивши дії, спрямовані на посів насіння конопель, а після їх дозрівання - на збір вищевказаної рослини на території, невстановленої в ході проведення досудового розслідування, ділянки, що розташована на відстані близько 1 кілометра від місця його проживання - будинку АДРЕСА_1 , але не пізніше 30.03.2020, зібрав, переніс до місця свого проживання, висушивши, шляхом подрібнення, незаконно виготовив та зберігав з метою збуту наркотичних засобів - канабіс, обіг якого обмежено. 
Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи злочинний умисел на збут наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, а саме канабісу, 21.08.2020, о 16 год 10 хв, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, повторно, незаконно збув покупцю ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») шляхом передачі з рук у руки паперовий згорток з наркотичним засобом - канабісом, масою 2,839 г (з перерахунком у висушену речовину), обіг якого згідно з таблицею І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, обмежено, попередньо отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 100 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів, з корисливих мотивів, вчинивши дії, спрямовані на посів насіння конопель, а після їх дозрівання — на збір вищевказаної рослини на території, невстановленої в ході проведення досудового розслідування, ділянки, що розташована на відстані близько 1 кілометра від місця його проживання - будинку АДРЕСА_1 , але не пізніше 30.03.2020, зібрав, переніс до місця свого проживання, висушивши, шляхом подрібнення, незаконно виготовив та зберігав з метою збуту наркотичних засобів - канабіс, обіг якого обмежено.
Надалі ОСОБА_4 продовжуючи злочинний умисел на збут наркотичних засобів та рослин, а саме канабісу, обіг якого обмежено, 11.11.2021, близько 08 год 30 хв, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на виготовлення, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів та рослин, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, повторно, незаконно збув покупцю ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») шляхом передачі з рук у руки, паперовий згорток з канабісом, масою 1,903 г (з перерахунком у висушену речовину), обіг якого згідно з таблицею I списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, обмежено, попередньо отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 150 гривень. 
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, не оспорюючи обставин, які викладені вище.
30.03.2026 у вказаному кримінальному провадженні №12020240150000082 від 04.03.2020 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у такому кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, що ставилися йому у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. ч. 1 та 2 ст. 307 КК України, з урахуванням статті 69 КК України, тобто за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), з урахуванням особи винного, покарання: 
- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі; 
- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КК України до постановлення вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023, сторони узгодили остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Під час судового засідання прокурор підтримав угоду з обвинуваченим про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди зі сторони обвинувачення є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Обвинувачений також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.
Захисник в судовому засіданні також підтримала угоду про визання винуватості та просила її затвердити.
З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кожного вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; юридична відповідальність особи, за ч. 2 ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер.
В цій ситуації, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. час, місце, спосіб учинення.
Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (п. 3 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).
Обвинувачений висловила щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки; активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у активному сприянні у встановленні обставин регламентованих ст. 91 КПК України та укладенню угоди про визнання винуватості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості кожного вчиненого кримінального правопорушення, які, відповідно до ст. 12 КК України відносяться тяжких злочинів, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 основне покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. 
Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно із ч. ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз, які покладені в основу обвинувачення підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави в загальному розмірі 1968 грн 32 коп, оскільки її розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, 
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.03.2026 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №12020240150000082 від 04.03.2020.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.03.2023 більш суворим за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання рахувати з 01.05.2026.
Зарахувати у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , покарання частково відбуте за вироком Ізяславського районного судуХмельницької області від 01.03.2023, а саме з 01.03.2023 по 30.04.2026.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальному розмірі 1968 грн 32 коп.
Речові докази: канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2, 548 г (сейф-пакет №2923422), канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2, 839 г (сейф-пакет №2412271), канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 1, 903 г (сейф-пакет №2480819) після набрання вироком законної сили - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_8